Ухвала
іменем України 
17 травня 2021 року
м. Київ
справа № 640/3033/17
провадження № 51-2243 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова                       від 18 лютого 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 лютого        2021 року,
встановив:
За вироком Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого статтею 257 Кримінального кодексу України (далі – КК), та виправдано у зв`язку з відсутністю складу злочину.
Також, ОСОБА_4 визнано невинуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 14, частиною 4 статті 187 КК, та виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення вказаного злочину.
ОСОБА_4 засуджено за частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, частиною 4 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією особистого майна.
На підставі частини 1 статті 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією особистого майна.
Судом також вирішено долю речових доказів та питання щодо процесуальних витрат.
Також, цим вироком засуджено ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , щодо яких судові рішення також оскаржуються в касаційному порядку.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2021 року вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та  ОСОБА_4 залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо її підзахисної.  
Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону
 
Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:  істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості  кримінального правопорушення та особі засудженого. 
Як убачається зі змісту касаційної скарги захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що згідно зі                  статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.
 
Так, захисник у мотивувальній частині касаційної скарги, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх зміст та вплив на незаконність судових рішень, з урахуванням вимог статті 412 КПК. 
Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення її касаційної скарги без руху. 
 
З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд           
 
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 – ОСОБА_5 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 лютого 2019 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 02 лютого 2021 рокузалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нею ухвали. 

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                         ОСОБА_3