КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

апеляційне провадження №22-ц/824/5412/2021           
справа №759/21912/14-ц
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2021 року                                                                                                м.Київ
 
 Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача Поліщук Н.В.
суддів Андрієнко А.М., Соколової В.В. 
за участю секретаря судового засідання Чепур Н.К.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року, постановлену під головуванням судді Миколаєць І.Ю.
у справі за заявою Акціонерного товариства "ОТП Банк" про заміну стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання листа, виданого за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
ВСТАНОВИВ:
 
            В грудні 2014 року АТ "ОТП Банк" звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ "ОТП Банк" у виконавчому провадженні №30905084 на ТОВ "ОТП Факторинг Україна".
 
            Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 11 червня 2010 року у справі №2-1156-1/10 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30 травня 2008 року стягнуто суму заборгованості. На виконання рішення суду видано виконавчий лист, який пред`явлено до виконання.
 
            05 листопада 2010 року між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, згідно із чим ТОВ "ОТП Факторинг України" є новим кредитором за кредитним договором №ML-009/321/2008 від 30 травня 2008 року.
 
            Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року заяву задоволено, замінено стягувача - АТ "ОТП Банк" на правонаступника - ТОВ "ОТП Факторинг Україна" у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа по справі №2-1156-1/10.
 
            Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
            Посилається на те, що учасники справи не були належним чином повідомлені про розгляд справи, у зв`язку із чим не змогли повідомити суду про обставини, що мають значення, а саме про подання відповідачами до суду заяв про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, позовних заяв про визнання поруки припиненою, про розірвання договорів.
 
            Посилається на наявність іншого судового провадження №759/21153/14-ц щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні щодо ОСОБА_2 , провадження у якому зупинено.
 
            Посилається на те, що відступлення права вимоги відбулось раніше, ніж у справі ухвалено рішення, відповідно раніше ніж видано виконавчий документ та пред`явлено до виконання. У зв`язку із цим вказує на незаконність видачі виконавчих листів, відкриття виконавчого провадження та виконавчих дій.
 
             У зв`язку із відступленням права вимоги також вказує на те, що АТ "ОТП Банк" втратило право звертатись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні.
 
            Посилається на надану банком та товариством інформацію про втрату оригіналів боргових документів, а відтак зазначає, що рішення суду ґрунтується на припущеннях.
 
            ТОВ "ОТП Факторинг Україна" подано відзив на апеляційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу без змін. Посилається на обставини справи та законність ухвали суду першої інстанції.
 
            В судовому засіданні  представник боржника ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримала. Окрім того, підтримала направлену ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції заяву про застосування позовної давності до заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
            Представник ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна"  Могилян Л.В. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.
 
 Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
 
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Установивши, що кредитор відступив свої права на користь іншої особи, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви.
 
Статтею 55 ЦПК України унормовано, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
 
Статтею 442 ЦПК України визначено:
1. У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
2. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
3. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
4. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.
5. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
 
Установлено, що  ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2015 року заяву ПАТ "ОТП Банк" задоволено.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва 08 квітня 2015 року зазначену ухвалу скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Окрім того, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 березня 2016 року провадження у цій справі щодо заміни сторони виконавчого провадження зупинено до розгляду по суті Святошинським районним судом міста Києва:
1)        справи №759/1751/15-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" про визнання кредитного договору і договору поруки недійсними,
2)        справи №759/15091/14-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ПАТ "ОТП Банк" про захист прав споживача.
 
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2020 року відновлено провадження у справі.
 
Установлено також, що 11 червня 2010 року Святошинським районним судом міста Києва ухвалено заочне рішення у справі №2-1156-1/10 за позовом ПАТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №МL-009/321/2008 від 30 травня 2008 року.
 
05 листопада 2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю.
 
05 листопада 2010 року між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг Україна" укладено договір про відступлення права вимоги за Договорами іпотеки.
 
Згідно із вищевказаними договорами ПАТ "ОТП Банк" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за кредитним договором №МL-009/321/2008 від 30 травня 2008 року, договором іпотеки №РМL-009/321/2008 від 30 травня 2008 року. 
 
13 травня 2011 року на виконання заочного рішення видано виконавчий лист щодо ОСОБА_1 стягувачем у виконавчому листі зазначено - ПАТ "ОТП Банк", який пред`явлено до виконання та 27 січня 2012 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №30905084.
 
Також установлено, що заочне рішення Святошинським районним судом міста Києва від 11 червня 2010 року оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку, ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 30 травня 2017 року і постановою Верховного Суду від 30 червня 2020 року залишено без змін.
 
Перевіряючи доводи скарги в частині належного повідомлення учасників справи, апеляційним судом установлено, що постановивши 22 жовтня 2020 року ухвалу про відновлення провадження у цій справі, суд першої інстанції викликав учасників справи судовими повістками на 30 листопада 2020 року, проте відомості про їх вручення або невручення у матеріалах справи відсутні.
 
Згідно пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обгрунтовує свою апеляційну скаргу  такою підставою.
 
З огляду на наведене, оскільки питання розглянуто судом за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
 
Перевіряючи інші доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вказує на таке.
 
Щодо розгляду справи №759/10855/17 за заявою  ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, заінтересовані особи: ОСОБА_3 , Державне підприємство "СЕТАМ", Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ПАТ "ОТП Банк", ТОВ "ОТП Факторинг Україна", то згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень установлено, що ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 08 грудня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено, а постановою Київського апеляційного суду від 24 березня 2021 року ухвалу скасовано та постановлено нову про відмову у задоволенні заяви.
 
Щодо розгляду справи №759/3078/17, то така стосується вимог поручителя ОСОБА_2 про визнання припиненим договору поруки. Згідно даних ЄДРСР провадження у справі триває, а обставин, які об`єктивно можуть вплинути на наслідки розгляду цієї справи не установлено.
 
Щодо розгляду справи №759/15091/14 про захист прав споживачів, то рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 24 січня 2017 року, та постановою Верховного Суду від 06 червня 2019 року, у задоволені позову відмовлено.
 
            Доводи апеляційної скарги в частині існування судового провадження №759/21153/14-ц щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні щодо ОСОБА_2 не мають вирішального значення для розгляду цієї справи.
 
            Доводи апеляційної скарги в частині, що відступлення права вимоги відбулось раніше, ніж у справі ухвалено рішення, відповідно раніше ніж видано виконавчий документ особі, яка не є кредитором і якою пред`явлено їх до виконання, апеляційний суд відхиляє. З аналогічними підставами боржники вже звертались до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню (справа №759/10855/17, що цитована вище), у якій ухвалено судове рішення про відмову у задоволені заяви.
 
             Щодо аргументів скаржника в частині відсутності у АТ "ОТП Банк" права звертатись до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, то згідно із статтею 378 ЦПК України (в редакції на дату подання заяви) та статтею 442 ЦПК України в редакції на дату розгляду справи такими права наділений як первісний кредитор, так і особа, яка набула права вимоги. При цьому, ні Закон України "Про виконавче провадження", ні ЦПК України не обмежують коло осіб, які можуть ініціювати  відповідну процедуру заміни сторони, тобто зверненням до суду наділені учасники справи, державний виконавець або інші зацікавлені особи.
 
            Доводи з посиланням на надану банком та товариством інформацію про втрату оригіналів боргових документів ґрунтуються на запереченнях щодо безпосередньо позовної заяви та прийнятого судового рішення, натомість в цьому провадженні суд таких обставин не має досліджувати, оскільки для цього установлений інший порядок оскарження та перегляду судового рішення.
 
             При цьому, апеляційний суд зазначає, що дозволяючи заміну сторони (як універсальне, так і сингулярне правонаступництво) на стадії виконавчого провадження у встановленому порядку, законодавець визнає, що вона як така не суперечить публічним інтересам у сфері судочинства та приватним інтересам сторін.
 
            Правова оцінка законності відступлення права вимоги на стадії виконання судового рішення про стягнення грошей має ґрунтуватися на тому, що: будь-які ризики для боржника, пов`язані із відступленням права вимоги за грошовим зобов`язанням та стягненням відповідних сум як санкцій за його порушення, відсутні, оскільки вимога є безспірною в силу рішення суду, що набрало законної сили; обмеження права кредитора на вільне розпорядження своїм безспірним правом вимоги в статусі стягувача у відносинах виконавчого провадження не відповідає вимогам справедливості, розумності та добросовісності, які в зобов`язальному праві відіграють першорядне значення, що випливає із змісту частини третьої статті 509 ЦК України.
 
            Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року №11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін
 
            Щодо заяви скаржника про застосування позовної давності до вимог заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні, апеляційний суд вказує на таке.
 
            Поняття позовної давності визначено статтею 256 ЦК України, згідно якої позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу.
 
            Заміна сторони виконавчого провадження не є вимогою про захист цивільного права або інтересу, а є вирішенням процесуального питання, пов`язаного з виконанням судового рішення, яке набуло законної сили.
 
            Відтак апеляційний суд відхиляє заяву скаржника про застосування позовної давності до вимог заяви про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
 
            З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, яким замінити стягувача Акціонерне товариство "ОТП Банк" (код в ЄДРЮОФОПГФ 21685166) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (код в ЄДРЮОФОПГФ 36789421) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1156-1/10, виданого Святошинським районним судом міста Києва 23 березня 2012 року. 
 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
 
Замінити стягувача Акціонерне товариство "ОТП Банк" (код в ЄДРЮОФОПГФ 21685166) на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (код в ЄДРЮОФОПГФ 36789421) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1156-1/10, виданого Святошинським районним судом міста Києва 23 березня 2012 року. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови складено 08 червня 2021 року. 

 Суддя-доповідач                                                     Н.В. Поліщук

 Судді                                                                                    А.М. Андрієнко

                                                                                  В.В. Соколова