Дата документу 14.06.2021 Справа № 937/1325/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 937/1325/20 Головуючий у 1-й інстанції: Горбачова Ю.В.
 
Провадження № 22-ц/807/1283/21         Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

                                                         
П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 червня 2021 року                                                         м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Подліянової Г.С.
Кочеткової І.В.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Заболотної Римми Валентинівни на заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг № б/н від 02.04.2018 р., згідно з якої отримала кредит у розмірі 100 000 грн. у вигляді встановленого кредитному ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим станом на 23.01.2020р. має заборгованість за кредитом у розмірі 119 774,22 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «Приватбанк».
Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2018р. у розмірі 119 774,22 грн. та судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

Заочним рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 02.04.2018 року в розмірі 100 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір в розмірі 2 102 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, АТ КБ «Приватбанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення у зв`язку з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, порушенням судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Відзиву на апеляційну скаргу, яку відповідач ОСОБА_1 отримала 31.03.2021р., нею не надано, що не створює перешкод у апеляційному розгляді справи відповідно до приписів ч. 3 статі 360 ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зі змісту статті 274 ч. 1 п.1 ЦПК України вбачається, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, до яких відповідно до пп. 1, 2 ч. 6 статті 19 ЦПК України належать справи з ціною позову, що не перевищує 100 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, справи незначної складності.

Тому апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також позовних вимог та підстав позову, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 02.04.2018р., згідно з якою отримала кредит у розмірі 100 000 грн. у вигляді встановленого кредитному ліміту на картковий рахунок.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідача в заяві.

Відповідач не заперечувала, отримавши копію позовної заяви з доданими документами та не надавши відзиву на позов, що ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, та що вважає їх складовими кредитного договору.
Тому і суд вважав, що анкета-заява, Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи банку є складовими укладеного між сторонами у справі кредитного договору.

Суд вказував, що питання встановлення та зміни кредитного ліміту сторони узгодили у п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п. 1.1.1.5.7 договору.
Суд встановив, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором, а згодом збільшив його до 100 000 грн., а відповідач скористалась кредитними коштами, що підтверджено випискою про рух коштів по картрахунку відповідача, долученою банком до матеріалів справи.
Додатково вказаний факт (користування кредитним лімітом) опосередковано підтверджується заявами відповідача по суті справи, де вона ставить запитання, чи є визначений банком в цьому позові борг остаточним та припинить її всі зобов`язання за цим кредитом ( а.с. 69).
Встановивши вказані обставини, суд вказував, що кредитний ліміт було визначено в сумі 100 000 грн., та ця сума згідно з наданими банком документами більш не збільшувалась в подальшому, а тому саме в такій сумі слід стягнути заборгованість за тілом кредиту, яку отримала позичальник, але не повернула банку. У стягненні решти заборгованості за кредитом в сумі 19 774,22 грн., що перевищує суму кредитного ліміту, судом було відмовлено.

Відповідач ОСОБА_1 , отримавши 19.02.2021р. копію заочного рішення суду ( а.с. 138), в будь-якій частині його не оскаржила, а отже погодилась із встановленими судом обставинами щодо отримання кредиту за анкетою-заявою від 02.04.2018р. із визначеним лімітом, користування ним та неповернення його банку, а також щодо визначення умов кредитного договору згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку.
В апеляційній скарзі банк зазначає, що судом неналежним чином вивчено виписку про рух коштів по картрахунку відповідача, у якій видно, що відповідач, крім встановленого на картку кредитного ліміту, скористалась також послугою «Миттєва розстрочка за час користування кредитною карткою, у зв`язку з чим відбулось перевищення кредитного ліміту, оскільки банк надавав додаткові кошти на погашення щомісячних платежів за цими послугами. 
Дослідивши вказані обставини, колегія визнає, що вони є підтвердженими випискою про рух коштів по картрахунку відповідача, яка є первинним бухгалтерським документом.

Так, 24.11.2018р. по картці відповідача НОМЕР_1 зазначено користування послугою «Миттєва розстрочка» на суму 30 870 грн., що відбулось за рахунок кредитних коштів, наданих банком ( а.с. 109-зворот). 

В подальшому на підставах умов договору періодично відбулось надання кредитних коштів банком для погашення нарахованих відсотків, які збільшували тіло кредиту; погашення щомісячних платежів за «Миттєвою розстрочкою» за рахунок кредитних коштів. Також вбачається, що відповідач періодично припускалась овердрафту, у зв`язку з чим їй також нараховувались збільшені відсотки, які погашались за рахунок наданих у кредит коштів.
Таке кредитування базується на Умовах і правилах надання банківських послуг, які є невід`ємною частиною кредитного договору між сторонами у справі.

Отже, суд неповно дослідив всі обставини, з якими банк пов`язував виникнення заборгованості за тілом кредиту, і відтак, дійшов помилкового висновку, що борг відповідача слід обмежити визначеним кредитним лімітом. 

Оскільки розмір заборгованості за кредитом належним чином підтверджено банком випискою про рух коштів по картрахунку позивача, на якій базується розрахунок заборгованості, то суд безпідставно відмовив у стягнення решти кредиту в розмірі 19 774,22 грн.
При цьому, визнаючи скаргу обґрунтованою, колегія вважає, що підстав для скасуван-
ня рішення суду в цілому не мається, оскільки решту обставин судом встановлено правильно, а є підстави для зміни оскаржуваного рішення у відповідності до п.п. 1, 3 ч. 1 статті 376 ЦПК України в частині стягнутого розміру заборгованості, який слід збільшити до 119 774,22 грн. – до заявленого банком розміру.

Змінюючи рішення суду, апеляційний суд у відповідності до приписів статті 141 ЦПК України одночасно вирішує питання щодо розподілу судових витрат у справі, які підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі, оскільки вимоги банку задоволені повністю.
Так, банком сплачено за подання позовної заяви судовий збір в сумі 2102 грн., який вже стягнуто судом в повному обсязі. Та рішення в цій частині слід залишити без змін.

За подання апеляційної скарги банком сплачено судовий збір в сумі 3153 грн., який слід стягнути з відповідача на користь банку у зв`язку зі стягненням всієї суми заборгованості відповідача перед банком. 

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у особі представника Заболотної Римми Валентинівни задовольнити частково.

Заочне рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 26 січня 2021 року змінити в частині розміру стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості, збільшивши її зі 100 000 грн. до 119 774 (ста дев`ятнадцяти тисяч семиста семидесяти чотирьох) гривень 22 копійок.   

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 153 (трьох тисяч ста п`ятдесяти трьох) гривень. 

В іншій частині рішення суду залишити без змін (в частині стягнутого судового збору). 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

Постанова прийнята, складена та підписана 14 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                         Маловічко С.В.

Судді:                                                                                          Кочеткова І.В.

                        Подліянова Г.С.