ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5190/18                                                          Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Мельничука В.П.,
                                                          Лічевецького І.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду  з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив: 
- визнати протиправними дії щодо відмови у перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати;
- зобов`язати здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимальним розміром.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Броварського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язано Броварське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 23.08.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимальним розміром.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.12.2018 апеляційну скаргу Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 - повернуто апелянту.
У подальшому, ухвалою від 04.07.2019 Київський окружний адміністративний суд надав роз`яснення щодо виконання рішення суду від 15.11.2018.
Роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 в адміністративній справі №810/5190/18 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зобов`язане провести ОСОБА_1 з 23.08.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року (5 х 3723,00=18 615,00 грн.), відповідно до частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
05 грудня 2019 року ухвалою Київського окружного адміністративного суду зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області у строк 30 днів з дня отримання ухвали подати звіт про виконання судового рішення від 15.11.2019.
На виконання вимог ухвали 15.01.2020 на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов звіт про виконання рішення суду від 15.11.2018 № 165/108-05.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.01.2020, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.07.2020, відмовлено у прийнятті звіту про виконання рішення суду, а також встановлено новий строк для подачі.
У свою чергу, 27.08.2020 відповідач на виконання ухвали від 23.01.2020 направив звіт про виконання рішення суду від 15.11.2018 № 1000-0805-7/61624.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2020 відмовлено у прийнятті звіту про виконання рішення суду, а також встановлено новий строк для подачі.
У подальшому, 09.12.2020 на виконання ухвали від 07.10.2020 відповідач направив звіт про виконання рішення суду від 15.11.2018 № 1000-0905-7/92140.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 16.11.2020 № № 1000-0905-7/92140 щодо виконання судового рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі № 320/5190/18 - відмовлено.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області новий строк для надання звіту про виконання судового рішення від 15.11.2018 у справі № 320/5190/18 та зобов`язано подати новий звіт протягом одного місяця з дня отримання копії даної ухвали.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким прийняти поданий відповідачем звіт.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що сума доплати згідно рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у даній справі була виплачена позивачу у сумі 24476,46 грн в порядку, визначеного Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» із сум, передбачених Державним бюджетом України на виконання судових рішень у вересні 2020 року.
Як вказує апелянт, Закон України «Прo стaтус і сoціaльний зaxист грoмaдян, які пoстрaждaли внaслідoк Чoрнoбильськoї кaтaстрoфи» та Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містять положень про те, що пенсія по інвалідності розраховується саме в п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З огляду на вказане, на думку пенсійного фонду, рішення Київського окружного адміністративного суду у даній справі, виконано у повному обсязі. 
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Броварського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Київської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
Зобов`язано Броварське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити з 23.08.2018 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», без обмеження її максимальним розміром.
У подальшому, 09.12.2020 на виконання ухвали від 07.10.2020 відповідач направив звіт про виконання рішення суду від 15.11.2018 № 1000-0905-7/92140.
Не приймаючи до уваги вказаний звіт та встановлюючи новий строк для його подачі, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем не подано жодного доказу, що свідчили б про повне виконання рішення суду від 15.11.2018, тому звіт про виконання судового рішення, поданий Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області не приймається судом.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами положень статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Крім того, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У силу вимог статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Таким чином, такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звернув увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі «Горнсбі проти Греції» Суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. 
Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.
З матеріалів справи вбачається, що рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018  набрало законної сили 21.12.2018.
Відтак, відповідач з дня набрання вказаного законної сили, зобов`язаний був виконати вказане рішення суду.
При цьому, Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).
З матеріалів справи вбачається, що подаючи звіт про виконання судового рішення у даній справі, відповідач зазначив про повне виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 з огляду на здійснення перерахунок пенсії ОСОБА_1 в порядку, визначеному судовим рішенням (з урахуванням наданих судом роз`яснень) починаючи з 23.08.2018.
У відповідності до наданого протоколу на перерахунок пенсії, пенсія ОСОБА_1 , з доплатами, склала: з 23.08.2018 - 5 522,54 грн; з 01.09.2018 - 9 946,39 грн; з 01.12.2018 - 9 964,39 грн; з 01.03.2019 - 11 483,52 грн; з 01.07.2019 - 11 510,32 грн; з 01.12.2019 - 11 539,92 грн.
У той же час, у апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зазначає, що частина третя статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає, що пенсія не дорівнює п`ятикратному розміру заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, а лише обчислюється з такого розміру.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2019, згідно якої роз`яснено, що при виконанні рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 в адміністративній справі №810/5190/18 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зобов`язане провести ОСОБА_1 з 23.08.2018 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року (5 х 3723,00=18 615,00 грн.), відповідно до частини третьої ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
На час вирішення судом питання про прийняття звіту, ухвала суду від 04 липня 2019 року про роз`яснення судового рішення є чинною, у встановленому законом порядку не оскаржена, у зв`язку з чим є обов`язковою для Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та для суду, який перевірив стан виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року.
Відтак, при здійсненні відповідних нарахувань та виплати пенсії позивачу відповідачем не враховано розмір мінімальної заробітної плати, встановлений законом на 01 січня відповідного року, шляхом помноження цієї суми на 5.
При цьому, судом попередньої інстанції вірно зауважено, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про повне виконання рішення суду від 15.11.2018. 
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у даній справі, та необхідність встановлення нового строку для надання звіту про виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2018 у справі № 320/5190/18.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко 

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук