Постанова
Іменем України
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 537/4834/16-ц
провадження № 61-3502св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник (стягувач) - Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області,
суб`єкт оскарження - державний виконавець Кременчуцького відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Наталія Іванівна,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року у складі судді Фадєєвої С. О. та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Пікуля В. П., Триголова В. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст вимог
 
У жовтні 2018 року Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулось до суду зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Кременчуцького відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (далі - Кременчуцького ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області) Захарченко Н. І.
 
Вимоги скарги мотивовано тим, що 28 серпня 2018 року старший державний виконавець Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Захарченко Н. І. винесла повідомлення про повернення без прийняття до виконання виконавчого листа № 537/4834/16-ц, виданого 21 березня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, у розмірі 4 899,60 грн на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області. Зазначене повідомлення було винесено у зв`язку з ненаданням стягувачем підтвердження про сплату авансового внеску, передбаченого пунктом 8 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження». 
 
Скаржник вважав, що дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державні органи звільнені від сплати авансового внеску, а Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, стягуючи у судовому порядку кошти з боржника, виконує повноваження, делеговані йому державою, при цьому кошти, стягнуті з боржника, будуть направлені саме до державного бюджету. 
 
Також зазначав, що від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішенням про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання в тому числі інших соціальних виплат, доплат, якими є тимчасова державна допомога.
 
Враховуючи викладене, Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області просило суд: 
- визнати дії старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н. І. щодо винесення повідомлення від 28 серпня 2018 року про повернення виконавчого документа № 537/4834/16-ц про стягнення з   ОСОБА_1 допомоги без прийняття до виконання неправомірними; 
- скасувати вказане повідомлення та зобов`язати старшого державного виконавця Захарченко Н. І. прийняти до виконання виконавчий лист № 537/4834/16-ц, виданий Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області 21 березня 2017 року, про стягнення з   ОСОБА_1 допомоги згідно із заявою управління від 27 серпня 2018 року.
 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду
 
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від  13 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, скаргу Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на неправомірні дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та скасування повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання задоволено частково.
Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н. І. щодо винесення повідомлення від 28 серпня 2018 року про повернення виконавчого листа № 537/4834/16-ц, виданого 21 березня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 4 899,60 грн на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області без прийняття до виконання.
Скасовано повідомлення про повернення стягувачу виконавчого листа № 537/4834/16-ц, виданого 21 березня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 4 899,60  грн на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, без прийняття до виконання від 28 серпня 2018 року, винесене старшим державним виконавцем Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Захарченко Н. І.
Зобов`язано уповноважену особу Крюківського відділу державної виконавчої служби м. Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вирішити питання щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 537/4834/16-ц, виданого 21 березня 2017 Крюківським районним судом м. Кременчука, про стягнення з ОСОБА_1 коштів у розмірі 4 899,60 грн на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області відповідно до заяви стягувача від 27 серпня 2018 року.
У задоволенні іншої частини вимог відмовлено.
 
Ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду мотивовано тим, що Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області здійснює державно-владні повноваження, делеговані йому відповідним органом виконавчої влади, та має всі притаманні державному органу ознаки, а відтак на нього також поширюється право щодо звільнення від сплати авансового внеску відповідно до абзацу 8 частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду, Крюківський ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог скарги, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що висновки судів про здійснення Управлінням соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області державно-владних повноважень, делегованих йому відповідним органом виконавчої влади, під час пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення коштів тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, є помилковими.
За таких обставин суди неправильно застосували до спірних правовідносин положення статті 15 та частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
Суди не залучили до участі у справі ОСОБА_1 як заінтересовану особу (боржника), питання про права чи інтереси якої може бути вирішено судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду скарги.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у квітні 2019 року, Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області заперечувало проти доводів Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області та просило відмовити у її задоволенні.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 25 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в справі, витребувано матеріали цивільної справи № 537/4834/16-ц із суду першої інстанції.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
Фактичні обставини справи
 
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2017 року у справі № 537/4834/16-ц в рахунок відшкодування суми тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області грошові кошти в розмірі 4 899,60 грн, шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок позивача. 
 
Указане рішення суду набрало законної сили 28 лютого 2017 року. 
 
На виконання рішення, ухваленого у справі № 537/4834/16-ц, 21 березня 2017 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області було видано виконавчий лист № 537/4834/16-ц.
 
Згідно з пунктом 5 рішення Кременчуцької міської ради від 27 вересня 2016 року управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області перейменовано на Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.
 
27 серпня 2018 року Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради листом вих. № 02/8048 направило на адресу Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області заяву про примусове виконання рішення суду та оригінал виконавчого листа. Зазначена заява з додатком отримані цього ж дня адресатом, про що свідчить вхідний штамп та підпис працівника Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області.
 
28 серпня 2018 року старшим державним виконавцем Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Захарченко Н. І. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання на підставі пункту 8 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з тим, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску. Повідомлення направлене на адресу стягувача 28 серпня 2018 року за вих. № 37229.
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від  13 листопада 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від  17 січня 2019 року відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. За пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
 
Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція).
 
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.
 
Судовий контроль за виконанням судових рішень, зокрема, право сторони виконавчого провадження на звернення до суду зі скаргою на рішення, дію чи бездіяльність державного виконавця регламентовано розділом VІІ ЦПК України.
 
Так, відповідно до статті 447 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
 
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження», згідно зі статтею 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до частин першої-третьої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
 
Як встановлено судами, у цій справі примусове стягнення коштів за судовим рішенням відбувається на користь органу місцевого самоврядування - Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, яке і вказано стягувачем у виконавчому листі від 21 березня 2017 року № 537/4834/16-ц, виданому Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області. 
 
Підставою для звернення заявника зі скаргою є вимога ВДВС про сплату авансового внеску, яку Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради вважає незаконною, посилаючись на частину 2 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Положеннями частини другої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішенням про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
 
Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів I та II груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.
 
Таким чином, частиною другою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» конкретизовано випадки, у яких стягувач звільняється від сплати авансового внеску за подання державному чи приватному виконавцю виконавчого документа, а також визначено категорії суб`єктів, на яких поширюється дія указаної пільги.
 
Перелік таких категорій суб`єктів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
 
Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність у скаржника пільг, встановлених статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження», щодо сплати авансового внеску за пред`явлення державному виконавцю виконавчого листа № 537/4834/16-ц, виданого 21 березня 2017 Крюківським районним судом м. Кременчука, до виконання. 
 
Згідно з пунктом 1.1 Положення про управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, що є додатком 3 до рішення Кременчуцької міської ради від 27 вересня 2016 року, відповідне управління є підзвітним і підконтрольним департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області та функціонально Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації.
 
До основних завдань та функцій управління відноситься, у тому числі, призначення та виплата соціальних допомог, компенсацій та інших соціальних виплат, встановлених законодавством, а також реалізація державних та місцевих програм соціального захисту та соціального забезпечення населення в межах наданих повноважень (пункти 2.2, 3.1 Положення).
 
Відповідно до Положення про департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Полтавської обласної державної адміністрації від 11 листопада 2016 року № 527, Департамент є структурним підрозділом обласної державної адміністрації, утворюється головою обласної державної адміністрації і в межах Полтавської області забезпечує виконання покладених на нього завдань. Департамент підпорядкований голові обласної державної адміністрації, а також підзвітний і підконтрольний Міністерству соціальної політики України. Департамент відповідно до визначених повноважень виконує, в тому числі, функції з питань реалізації заходів соціальної підтримки населення, здійснює координаційно-методичні функції та моніторинг у сфері надання, в тому числі, державної допомоги сім`ям з дітьми, тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, а також інших видів державної допомоги відповідно до законодавства України.
 
Згідно з рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2017 року у справі № 537/4834/16-ц грошові кошти стягнуто з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту праці, соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області як відшкодування суми тимчасової державної допомоги.
 
За змістом статті 181 СК України (в редакції, чинній на момент призначення допомоги) якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Роботу щодо призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері усиновлення та захисту прав дітей. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку.
 
Згідно з пунктами 5, 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189, в редакції, що діяла на момент ухвалення судового рішення, тимчасова допомога призначається та виплачується управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у м. Києві і Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад. Якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету.
 
З огляду на викладене суди попередніх інстанцій обґрунтовано виходили з того, що призначення, виплата та стягнення коштів тимчасової державної допомоги є наслідком державної програми, реалізація якої фактично делегована, в тому числі, структурним підрозділам з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.
 
Зворотне відшкодування суми тимчасової державної допомоги за рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 12 січня 2017 року у справі № 537/4834/16-ц стосується саме соціальної виплати, яка повертається до Державного бюджету України.
 
Як зазначено вище, згідно зі статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями, зокрема, про призначення, здійснення, надання, одержання соціальних виплат, допомоги.
 
Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області у своїй діяльності виконує виключно функції держави в соціальній сфері, яка фінансується за кошти Державного бюджету України.
 
Отже, висновок судів про те, що управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради звільнено від сплати авансового внеску з огляду на вид стягнення за виконавчим листом від 21 березня 2017 року № 537/4834/16-ц, виданим Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області, є правильним.
 
Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.
 
Аргументи Крюківського ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області про те, що незалучення судами до участі у справі ОСОБА_1 як заінтересованої особи (боржника), питання про права чи інтереси якої може бути вирішено судовим рішенням, прийнятим за наслідками розгляду скарги, є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного суду, є помилковими.
 
За змістом пункту 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
 
Натомість ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року та постановою Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року, постановленими за наслідками розгляду скарги Управління соціального захисту населення Крюківського району департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області на неправомірні дії державного виконавця Кременчуцького ВДВС м. Кременчука ГТУЮ у Полтавській області Захарченко Н. І., питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 не вирішувалось.
 
Колегія суддів вважає, що ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року прийняті з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для задоволення касаційної скарги немає.
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно із статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Керуючись статтями 400, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчука Головного територіального управління юстиції у Полтавській області залишити без задоволення.
 
Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 13 листопада 2018 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 17 січня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                      Д. Д. Луспеник
 
Судді:                                                                                                 І. А. Воробйова 
 
                                                                                                            Г. В. Коломієць 
 
                                                                                                            Р. А. Лідовець
 
                                                                                                            Ю. В. Черняк