ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
20 квітня 2021 року           справа №200/8631/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г.
суддів:                       Блохіна А.А.
                                  Сіваченка І.В.
при секретарі судового засідання Кобець О.А.
за участю сторін по справі: 
позивач: Суворова О.О. 
відповідач: Ярочкіна Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя - Чекменьов Г.А.) від 15 січня 2021 року (повний текст рішення складено 22 січня 2021 року) у справі №200/8631/20-а за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області про визнання протиправною бездіяльність, яка не встановлює ОКП «Донецьктеплокомуненерго» розмір внесків на обслуговування і заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; зобов`язання виконати вимоги Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» щодо встановлення ОКП «Донецьктеплокомуненерго» розміру внесків на обслуговування і заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року позов задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність щодо не встановлення розміру внесків на обслуговування і заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії; зобов`язано прийняти рішення щодо визначення Обласному комунальному підприємству «Донецьктеплокомуненерго» розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів комерційного обліку теплової енергії споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що повноваження щодо визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів обліку споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади не належать до повноважень тимчасового державного органу, визначених Законом України «Про військово-цивільні адміністрації». Судом першої інстанції не прийнято до уваги, що  Закон України «Про військово-цивільні адміністрації» не надає військово-цивільним адміністраціям здійснення власних (самоврядних) повноважень, які визначені ст. 26 та п. «а» статей 27-38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». 
Під час судового розгляду справи та у відзиві на апеляційну скаргу позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, відповідь на відзив, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» (код ЄДРПОУ 03337119) згідно зі Статутом засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що знаходиться в управлінні Донецької обласної ради, є самостійним суб`єктом господарської діяльності, метою діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними та місцевими тепловими мережами та постачання теплової енергії споживачам (а.с.10-21). Позивач є оператором зовнішніх інженерних мереж.
08.07.2020 року позивач звернувся до Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області з заявою №1990/04 щодо встановлення розміру внесків на обслуговування і заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії на території громади міста Торецьк з пакетом відповідних розрахунків (а.с.27-122).
Військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області (код ЄДРПОУ 41552929) зареєстрована 31.08.2017 року юридична особа, яка утворена на підставі Указу Президента України від 12.05.2017 року № 128/2017 «Про утворення військово-цивільної адміністрації», діє на підставі Закону України «Про військово-цивільні адміністрації»           (а.с.146-147).
Листом №2382/02-1.12 від 18.08.2020 року відповідачем відмовлено у встановленні розміру внесків через відсутність у нього необхідних повноважень (а.с.123-124).
Наведені обставини сторонами не оспорюються.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач повинен вчиняти дії не лише з дотриманням Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших дій, що є гарантією належного виконання відповідачем своїх обов`язків і недопущення порушення прав позивача та споживачів послуг з постачання теплової енергії.
Суд апеляційної інстанції погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції та надаючи оцінку спірним правовідносинам, вважає за необхідне зазначити наступне.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про військово-цивільні адміністрації» визначає організацію, повноваження і порядок діяльності військово-цивільних адміністрацій, що утворюються як тимчасовий вимушений захід з елементами військової організації управління для забезпечення безпеки та нормалізації життєдіяльності населення в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема в районі проведення антитерористичної операції, що не має на меті зміни та/або скасування конституційно закріпленого права територіальних громад на місцеве самоврядування.
Згідно з абзацом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» військово-цивільні адміністрації - це тимчасові державні органи у селах, селищах, містах, районах та областях, що діють у складі Антитерористичного центру при Службі безпеки України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі проведення антитерористичної операції) або у складі Об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України (у разі їх утворення для виконання повноважень відповідних органів у районі здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях) і призначені для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення безпеки і нормалізації життєдіяльності населення, правопорядку, участі у протидії актам збройної агресії, диверсійним проявам і терористичним актам, недопущення гуманітарної катастрофи в районі відсічі збройної агресії Російської Федерації, зокрема проведення антитерористичної операції.
Абзацом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що військово-цивільні адміністрації населених пунктів - це тимчасові державні органи, що здійснюють на відповідній території повноваження сільських, селищних, міських рад, районних у містах рад та голів та інші повноваження, визначені цим Законом.
Відповідно до пункту 1.1 «Положення про роботу військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області», затвердженого розпорядженням керівника військово- цивільної адміністрації від 31 серпня 2017 року № 1р, військово-цивільна адміністрація міста Торецьк Донецької області - це тимчасовий державний орган, що здійснює на території Торецької міської ради повноваження Торецької міської ради та її виконавчих органів, та інші повноваження, які визначені Законом України «Про військово-цивільні адміністрації».
Відтак, військово-цивільна адміністрація здійснює на території Торецької міської ради повноваження як Торецької міської ради так і її виконавчих органів.
Статтею 4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначений вичерпний перелік повноважень військово-цивільної адміністрації.
Дійсно, аналізуючи вказану статтю, слідує, що повноваження щодо затвердження норм споживання теплової енергії на послугу з постачання теплової енергії безпосередньо в ній не зазначені.
Проте, суд наголошує, що приписами ч.2 ст.1 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації» визначено, що військово-цивільні адміністрації є юридичними особами публічного права і наділяються цим та іншими законами повноваженнями, у межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Військово-цивільні адміністрації населених пунктів набувають прав та обов`язків з дня внесення запису про їх державну реєстрацію як юридичних осіб до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Отже, у своїй діяльності військово-цивільна адміністрація не обмежена повноваженнями, що визначені лише в ст.4 Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», а може керуватись і іншими законами, що регламентують діяльність органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п.п.19 п. а) ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядуванн в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження:  визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів обліку споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади.
Згідно з преамбулою Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22 червня 2017 року № 2119-VIII (далі - Закон № 2119) цей Закон визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.
Позивач визначений як оператор зовнішніх інженерних мереж з постачання теплової енергії. Відповідно до цієї статті оператор зовнішніх інженерних мереж - власник зовнішніх інженерних мереж, а в разі якщо зовнішні інженерні мережі використовуються іншою, ніж власник, особою або є безхазяйними - особа, якій такі мережі власником передано у користування (управління, господарське відання, оренду, концесію) або яка здійснює фактичне користування такими мережами для транспортування відповідно теплової енергії, гарячої води, питної води.
Статтею 6 Закону №2119 встановлено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність".
Для будівель, де налічуються два та більше споживачів, внески за заміну та обслуговування вузлів комерційного обліку розподіляються за методикою визначення розміру внесків та їх розподілу між споживачами, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Витрати на оснащення будівлі вузлами комерційного обліку, їх обслуговування та заміну оператором зовнішніх інженерних мереж відшкодовується споживачами комунальних послуг, власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення у такій будівлі, шляхом сплати внесків на встановлення, обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку, який сплачується підприємству.
Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.06.2018 року №129 затверджена Методика визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами комунальних послуг, власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання (далі - Методика).
Відповідно до пункту 2 Розділу 1 цієї Методики вона застосовується оператором зовнішніх інженерних мереж під час визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та їх розподілу між споживачами, а також виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - органи місцевого самоврядування) під час встановлення відповідних внесків.
Пунктом 6 Розділу 1 Методики передбачено, що розміри внесків, визначені на основі загального обсягу витрат за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку та розподілені між споживачами оператором зовнішніх інженерних мереж, підлягають встановленню органами місцевого самоврядування для споживачів відповідної територіальної громади.
Відповідно до пункту 7 Розділу 1 Методики для встановлення внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку оператор зовнішніх інженерних мереж (Позивач) подає органу місцевого самоврядування (Відповідачу) заяву про встановлення внесків та розрахунки внесків.
Пункт 8 Розділу 1 Методики передбачає, що:
- внески за обслуговування вузлів комерційного обліку для подання їх органу місцевого самоврядування визначаються відповідно до Методики, виходячи з витрат, пов`язаних з обслуговуванням вузла(ів) комерційного обліку у відповідній будівлі з розрахунку на один рік;
- внески за заміну вузлів комерційного обліку для подання їх органу місцевого самоврядування визначаються відповідно до Методики, виходячи з витрат, пов`язаних із заміною вузла(ів) комерційного обліку у відповідній будівлі та можливості сплати їх споживачами протягом п`яти років.
Внески за обслуговування вузлів комерційного обліку, які встановлені для відповідного будинку з розрахунку на один рік, коригуються щороку. Під час коригування внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку орган місцевого самоврядування аналізує їх структуру у частині відповідності/невідповідності фактичних витрат, понесених на виконання запланованого переліку робіт і послуг протягом планованого періоду, та витрат, які було враховано у встановлених внесках, і за результатами такого аналізу у разі відхилення відповідних показників здійснює перерахування внесків. Скоригований розмір внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку підлягає обов`язковому встановленню органами місцевого самоврядування (пункт 9 Розділу 2 Методики).
Витрати, пов`язані із встановленням, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку, визначаються з урахування комплексу робіт і послуг, що здійснюються оператором.
Таким чином, повноваження відповідача (як органу, який виконує повноваження/функції місцевого самоврядування) щодо визначення розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів обліку споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади, передбачені низкою законів, які зазначені вище.
При цьому, на території м. Торецьк наразі не виконує власні функції ані Торецька міська рада, ані її виконавчий комітет, що не є спірним між сторонами. Отже, визначити розмір внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів обліку споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади в спосіб, інший, ніж звернення до відповідача, позивач не має.
Метою створення на території проведення антитерористичної операції військово-цивільних адміністрацій є нормалізація життєдіяльності населення.
В силу даного закону відповідач повинен вчиняти дії не лише з дотриманням Закону України «Про військово-цивільні адміністрації», а й відповідно до інших законів, які є обов`язковими при вчиненні ним тих чи інших дій, що є гарантією належного виконання відповідачем своїх обов`язків і недопущення порушення прав позивача та споживачів послуг з постачання теплової енергії.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відмова відповідача у визначенні розміру внесків за встановлення, обслуговування та заміну будинкових вузлів обліку споживачам комунальних послуг відповідної територіальної громади, є протиправною та необґрунтованою, такою, що суперечить діючому законодавству, що тягне за собою поновлення права позивача та задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги, суд зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції під час розгляду та ухвалення рішення, їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанцій норм матеріального права, у апеляційній скарзі не наведено.
У контексті оцінки доводів касаційної скарги Верховний Суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військово-цивільної адміністрації міста Торецьк Донецької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі №200/8631/20-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі №200/8631/20-а - залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 20 квітня 2021 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 20 квітня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 20 квітня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                                Т.Г. Гаврищук 

Судді:                                                                                          А.А. Блохін

                                                                                                    І.В. Сіваченко