ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 647/450/21
Номер провадження : 33/819/174/21 
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ      УКРАЇНИ

          14 травня 2021 року                                                     місто Херсон
  
       Суддя судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю правопорушника ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Бериславського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 05.02.2021 року о 16.11 год., на автодорозі Гола Пристань – Залізний Порт, керував транспортним засобом "ВАЗ-2109", державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалося: різким запахом алкоголю із ротової порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" або проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , не погоджується із вказаним рішенням у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог вказує, що суд розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист, передбачені ст. 268 КУпАП. Стверджує, що на його вимогу поліцейські відмовилися надати сертифікат відповідності та свідоцтва про повірку засобу вимірювальної техніки. Проходження в закладах охорони здоров`я на стан сп`яніння поліцейськими запропоновано не було. Він самостійно звернувся до лікарні з метою перевірки проведення огляду на стан сп`яніння. Оглядом встановлено відсутність алкогольного сп`яніння. Свідки про кримінальну відповідальність не попереджались, безпосередньо в суді не допитувались, а тому їх покази сумнівні. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Просить скасувати постанову Бериславського районного суду Херсонської області від 11.03.2021  щодо нього, провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Заслухавши скаржника  ОСОБА_1 , якийпідтримав свої апеляційні вимоги, та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд дійшов до такого висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом з тим, на суд покладається обов`язок відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).        
Суддею апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 096068 від 05.02.2021 року, згідно якого він 05.02.2021 року о 16.11 год., на автодорозі Гола Пристань – Залізний Порт, керував транспортним засобом "ВАЗ-2109", державний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що виражалося: різким запахом алкоголю із ротової порожнини рота, млява мова, почервоніння очей. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння аналізатором парів "Драгер" або проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 096068 від 05.02.2021 року, складений за порушення вимог п. 2.5 ПДР України – водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозаписом, наданий працівниками поліції.
Докази наведені в апеляційній скарзі не спростовують та не знаходять свого відображення в матеріалах справи. Посилання на те, що ОСОБА_1  не перебував в стані алкогольного сп`яніння, суд сприймає критично, як спосіб уникнути відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки він відмовився від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стануалкогольного сп`яніння, його пояснення в протоколі не містять даних, що він не керував транспортним засобом і ця обставина не могла вплинути на відповідальність від відмови проходження медичного огляду. Свідки  ОСОБА_2  та ОСОБА_3 ,підтвердили, що він відмовився проходити медичний огляд, а тому у судді апеляційної інстанції відсутні підстави для визнання необ`єктивними доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, відповідно до п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 096068 від 05.02.2021 року виходить, що ОСОБА_1 під час складання протоколу було роз`яснено його права, що підтверджується його підписом, зауважень або заперечень щодо незрозумілості прав з його боку не надходило.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
       Так, у п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року "Романаускас проти Литви" судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим; У рішенні ЄСПЛ від 21.07. 2011 року по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
       При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції обґрунтовано оцінено встановлені фактичні обставини правопорушення, досліджено та перевірено докази, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.
Посилання скаржника в апеляційній скарзі, як на підставу скасування постанови, що суд першої інстанції розглянув справу за його відсутністю без належного повідомлення не спростовують висновків суду про вчинення адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що, суд першої інстанції вжив заходів в порядку, передбаченому ст. 277-2 КУпАП для повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду, застосував визначені строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, встановлені ст. 277 КУпАП та обґрунтовано застосував норми ст. 268 КУпАП, щодо необов`язкової присутності при розгляді справи, належним чином повідомленої особи яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Крім того, в протоколі зазначено місце розгляду справи, що підтверджується підписом скаржника ОСОБА_1 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема "Юніон Аліментаріа проти Іспанії " від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи. Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
У відповідності до ст.ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.»; У справі "Ізмайлов проти Росії" п. 38 рішення від 16.10.2008 року, Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Протокол про адміністративні правопорушення серії ААБ № 096068 від 05.02.2021 року відповідає вимогам ст.256 КУпАП.
       Стягнення  ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст. 33 КУпАП у межах, установлених ч.1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника, які зазначені у адміністративному протоколі, ступеня вини, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. 
Отже, посилання апелянта на незаконність постанови судді є непереконливими. 
       Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Зважаючи на викладене, постанова суду щодо доведеності вини, кваліфікації дій, накладеного стягнення – є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не має, тому його апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:
       
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 11.03.2021 року, щодо нього – без зміни. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського апеляційного суду                (підпис)                І.В. Красновський