УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
12 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/1530/19
провадження № К/9901/15323/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А. А.,
суддів: Берназюка Я.О., Желєзного І.В.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №  640/1530/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_1 в інтересах малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до Міністерство оборони України, третя особа - Служба у справах дітей Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити дії,
у с т а н о в и в:
У січні 2019 року ОСОБА_1 , неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернулися до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерство оборони України, третя особа - Служба у справах дітей Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області, в якому просили:
- визнати протиправним та скасування рішення Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.03.2018 №34 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 ;
- зобов`язати Міноборони виплатити дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні) або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2020 позов задоволено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 апеляційну скаргу Міністерства оборони України задоволено частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2020 змінено та викладено абзац третій резолютивної частини рішення наступного змісту:
«Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити дружині - ОСОБА_1 , дочці - ОСОБА_2 , сину - ОСОБА_3 , матері - ОСОБА_4 , батьку - ОСОБА_5 , загиблого військовослужбовця Збройних Сил України ОСОБА_6 , передбачену статтею 16 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні або перевірочні та спеціальні збори чи для проходження військової служби у військовому резерві, у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня року, у якому здійснюватиметься виплата»;
- в решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2020 залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 24.03.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №640/1530/19.
До Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Міністерства оборони України надійшла заява про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021, в якій відповідач просив роз`яснити зміст резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 у справі №  640/1530/19 щодо її узгодженості із нормами ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у якій визначено що виплата здійснюється на 01 січня календарного року, а також Порядком призначення та виплати, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 р. № 975 яким визначено що виплата здійснюється на 01 січня календарного року, в якому настала смерть військовослужбовця.
Обґрунтовуючи вказану заяву, відповідач зазначав про відмінність між датами визначення виплати одноразової грошової допомоги, зазначеними у Законі України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення та виплати, затвердженим постановою КМУ від 25.12.2013 р. № 975.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 - відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням, Міністерство оборони України звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, натомість, направити справу на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Перевіряючи правильність висновків суду апеляційної інстанцій та обґрунтованість аргументів касаційної скарги, Верховний Суд бере до уваги таке.
Згідно частини 1 статті 254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.
Отже, роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Виходячи із системного тлумачення наведеної норми, роз`яснено може бути судове рішення, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки, високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини.
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 суд апеляційної інстанції взяв до уваги те, що заявнику незрозумілий саме порядок щодо виплати одноразової грошової допомоги, а не зміст резолютивної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021.
Також, суд апеляційної інстанції наголошував на тому, що механізм роз`яснення судового рішення не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
Зважаючи на викладене Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021, надав правильну оцінку матеріалам заяви з погляду наявності підстав для такого роз`яснення, так як вищевказана постанова не містить неточностей чи розбіжностей, що могли б стати перешкодою для її виконання, в резолютивній частині чітко вказано, в який саме спосіб вона має бути виконана, а в мотивувальній частині наведено відповідне нормативно-правове обґрунтування та висновки суду, а аргументи касаційної скарги стосовно цього питання не дають підстав для висновку про порушення судом апеляційної інстанцій норм процесуального права.
Доводи касаційної скарги зводяться до обґрунтувань того, що Міністерству оборони України незрозуміло зміст резолютивної частини судового рішення, оскільки висновки суду апеляційної інстанції, висловлені в постанові суду різняться із положеннями Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Тобто, з мотивування, наведеного у касаційній скарзі, можна зробити висновок, що скаржник фактично не погоджується із постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2021 в частині визначення дати, станом на яку має бути виплачена одноразова грошова допомога.
Відповідно до вимог пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом положень частини другої цієї самої статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія зазначеної норми поширюється, з-поміж іншого, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, і до цього переліку також належить й ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у роз`ясненні рішення.
З огляду на викладене, а також беручи до уваги той факт, що зміст оскарженої ухвали свідчить про правильне застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись положеннями статей 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2021 у справі №  640/1530/19.
2. Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний