Ухвала
 
02 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 638/1996/20
провадження № 61-8367ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві про компенсацію моральної шкоди, заподіяної протиправною тривалою бездіяльністю слідчих ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при імітації досудового розслідування по кримінальному провадженню №42019220000000003,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві про компенсацію моральної шкоди, заподіяної протиправною тривалою бездіяльністю слідчих ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при імітації досудового розслідування по кримінальному провадженню №42019220000000003. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог 
ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача на його користь компенсацію моральної шкоди в розмірі 239 101 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року позовну заяву задоволено частково. Стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 5 000 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого 
у м. Полтаві задоволено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 
02 грудня 2020 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
У травні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року. Посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржене судове рішення скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої                  статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 
2 270 грн.
У цій справі ціна позову становить 239 101 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн ? 250 = 567 500 грн). 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції 
з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, 
від 19  грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє 
у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 21 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Полтаві про компенсацію моральної шкоди, заподіяної протиправною тривалою бездіяльністю слідчих ТУ ДБР розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при імітації досудового розслідування по кримінальному провадженню №42019220000000003.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                             Є. В. Краснощоков 
 
        І. О. Дундар
 
        М. Ю. Тітов