РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2021 року
м. Рівне
Справа № 558/381/20
Провадження № 22-ц/4815/434/21

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Ковальчук Н.М., Хилевич С.В.,
секретар судового засідання: Шептицька С.С.,
за участю: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області на рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :
10.07.2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Більче, Демидівського району Рівненської області.
Позов мотивовано  тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його баба ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт за яким усе своє майно заповіла йому. У встановлений шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця і не знав про наявність заповіту. Про наявність заповіту йому стало відомо лише в 2020 році, коли, розбираючи речі своєї баби, він знайшов відірвану частину заповіту. З метою підтвердження наявності даного заповіту він звернувся до Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області із заявою про видачу його дубліката заповіту. 11 червня 2020 року йому був виданий дублікат заповіту ОСОБА_3 . Коли звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то у прийнятті такої заяви йому було відмовлено у зв`язку з пропуском встановленого шестимісячного строку.

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року позовну заяву задоволено.
Визначено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Більче, Демидівського району Рівненської області, тривалістю два місяці, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що позивачем недоведені та не наведені обставини, що свідчили б про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини та про його поінформованість щодо наявності спадщини.
Просить рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається та встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 11) ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Більче, Демидівського району Рівненської області.
Із змісту дубліката заповіту, посвідченого 11 серпня 2011 року секретарем Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області Нищою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за №63 (а.с. 8), вбачається, що ОСОБА_3 на випадок своєї смерті житловий будинок, все належне їй на день смерті майно, заповідала ОСОБА_2 .
Згідно інформаційної довідки із спадкового реєстру № 62904546 від 15 грудня 2020 року заповіт ОСОБА_3 , що посвідчений 11 серпня 2011 року секретарем Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області Нищою Л.В., зареєстрований в реєстрі за №63, не змінений та не скасований (а.с. 97). 11 червня 2020 року секретарем Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області Стасюк Р.І. видано дублікат заповіту замість втраченого (а.с. 98).
З повідомлення приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Мельник А.Б. № 02-14/135 від 6 липня 2020 року (а.с. 7) вбачається, що позивачеві ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском, визначеного ст. 1270 ЦК України, шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заведена (а.с. 96).

Згідно ст.ст. 1223, 1233 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду в справі № 580/363/18 від 14 червня 2021 року, №524/9179/18 від 12 травня 2021 року, №615/1337/19 від 18 травня 2021 року.
ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 ..
Позивач не звернувся своєчасно до нотаріальної контори у межах шестимісячного строку, не вчиняв дій, спрямованих на прийняття спадщини, оскільки не знав про наявність заповіту. Про існування заповіту позивачу стало відомо лише після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи. Зворотного відповідачем не доведено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені  обставини справи,  характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу представника Боремельської сільської ради Демидівського району Рівненської області залишить без задоволення.
Рішення Демидівського районного суду Рівненської області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий:                                                                                        С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                                     Н.М. Ковальчук 

       С.В. Хилевич