ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/10172/20	Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М. 	
Провадження № 33/817/205/21 	Доповідач - Галіян Л.Є.	
Категорія - ст.124 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Галіян Л.Є. 
       з участю: 
       особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності —          ОСОБА_1 
       його захисника — адвоката Дацюка Ю.Б.
       особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності —
         ОСОБА_2 
       його захисників — адвокатів КолцунякаЮ.В., Вереса М.Я.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Тернополя справу про адміністративне правопорушення за апеляційними скаргами захисника особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Дацюка Ю.Б. та особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою справу про адміністративне правопорушення про притягнення
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 
       Також цією постановою справу про адміністративне правопорушення про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_2 ,
до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. 
       Згідно даної постанови, що 14.06.2020 р. о 20 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Довженка, 9 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Пежо Партнер» номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, при виїзді з житлової зони, не надав дорогу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Хонда Цівік» номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3(б), 10.2 Правил дорожнього руху. 
       Також 14.06.2020 р. о 20 год. 45 хв. в м. Тернополі по вул. Довженка, 9 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Хонда Цівік» номерний знак « НОМЕР_2 », не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виконання маневру обгону, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Пежо Партнер» номерний знак « НОМЕР_1 », під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху. 
       В апеляційних скаргах:
       - захисник особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Дацюк Ю.Б. просить вказану постанову частково скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у справі відносно нього у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Свої доводи мотивує тим, що оскаржуване рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, судом не з`ясовано усі обставини справи. 
       Вказує, що постанова ґрунтується лише на протоколі про адміністративне правопорушення, а в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують його вину. В доповнення до апеляційної скарги захисник долучив висновок експертного дослідження №ЕД-19/120-21/4283-ІТ від 23.04.2021 року.

       - ОСОБА_2 просить вказану постанову частково скасувати та постановити нову, якою закрити провадження у праві відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Вказані вимоги мотивує тим, що порушення ПДР України було допущено зі сторони водія ОСОБА_1 , що здійснював маневр обгону в межах перехрестя, на якому в цей час водій ОСОБА_2 виконував поворот ліворуч, що вбачається із висновку експерта №84/21 від 09 .03.2021 року.

       Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційних скарг, заслухавши учасників, які підтримали свої апеляційні скарги та просять їх задовольнити, з мотивів викладених у кожній з них, прихожу до наступних висновків. 
       Згідно із статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
       За змістом ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вказаних вимог місцевим судом при розгляді даної справи було повністю дотримано.
       Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується доказами, які належно оцінені судом першої інстанції і детально викладені у постанові.
       Обґрунтовуючи такий свій висновок про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу інкримінованих їм адмінправопорушень, суд вірно поклав в основу оскаржуваної постанови наявні в матеріалах справи докази, зокрема дані протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 268423 від 14.06.2020 складеного відносно ОСОБА_2 за порушення п.2.3(б), 10.2 Правил дорожнього руху та серії ДПР18 № 268023 від 14.06.2020 року складеного відносно ОСОБА_1 за порушення п.2.3(б), 10.1 Правил дорожнього руху, схеми місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14.06.2020 року, відеозапис наявний в матеріалах справи, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 705976 від 14.06.2020, висновок експерта №84/21 від 09.03.2021, показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , відеофіксацію обставин дорожньо-транспортної пригоди, зафіксовану нагрудними камерами працівників поліції, що виїжджали на місце ДТП. 
       Всім наявним в матеріалах справи доказам суд дав оцінку та вірно, на підставі повного та всебічного з`ясування обставин, зробив вірний висновок про доведеність вини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні ними адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП, тобто порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів. 
       Як вбачається з матеріалів справи, протоколи та схема місця ДТП складалися у присутності обох учасників даної пригоди. Будь-яких зауважень з приводу неправильності чи неповноти відображених у них даних, ніхто з учасників не висловлював, що узгоджується з даними, зафіксованими нагрудними камерами працівників поліції.
       Також про відповідність висновків суду, за обставин викладених у своєму рішенні, окрім іншого свідчить характер механічних пошкоджень транспортних засобів та розташування їх після ДТП. 
       Згідно п. 2.3 (б) ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
       Вказаних вимог Правил водіями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дотримано не було.
       Так, ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Пежо Партнер» номерний знак « НОМЕР_1 », не був уважним, не врахував дорожньої обстановки при виїзді з житлової зони, не надав дорогу чим допустив зіткнення з транспортним засобом «Хонда Цівік» номерний знак « НОМЕР_2 », під керуванням водія ОСОБА_1 , в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
       Заперечуючи у своїх діях наявність складу адмінправопорушення, ОСОБА_2 зазначив, що виїжджаючи з житлової зони, перед виїздом на проїжджу частину, він переконався у безпечності свого маневру встановивши, що праворуч транпортних засобів не було, а ліворуч, куди він мав намір виїжджати, рухався автомобіль таксі з увімкненим правим показчиком повороту при цьому зменшуючи швидкість свого руху, що дало йому підстави вважати про відсутність на проїжджій частині перешкод для виїзду йому з житлової зони. В момент коли він фактично завершив свій маневр та перебував на проїжджій частині у своїй смузі руху, йому на зустріч виїхав автомобіль «Хонда Цівік» під керуванням ОСОБА_1 , який рухався на великій швидкості у смузі руху зустрічній для останнього, внаслідок чого відбулася ДТП.
       На підвердження своїх доводів про відсутність винуватості у вчинені ДТП ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи висновок експерта №84/21 від 09 березня 2021 року, згідно резолютивної частини якого вбачається, що дії водія автомобіля «Пежо Партнер» ОСОБА_2 не перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП, а причиною ДТП, з технічної точки зору, стали дії водія автомобіля «Хонда Цівік» ОСОБА_1 ..
       Допитаний в судовому засіданні апеляційної інстанції експерт Мазур М.С., який надав зазначений висновок, під час уточнення ним в ході розгляду даної справи вихідних даних, суду вказав, що свій висновок в частині відсутності в діях ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.10.1 ДПР України він не підтримує. Помилковість висновку обумовлена тим, що для дослідження йому було надано неточні та неповні вихідні дані. 
       Факт виїзду автомобіля “Пежо Партнер” з житлової зони на проїжджу частину, ніким із учасників не заперечується. 
       Пунктом 10.2 ПДР України встановлено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги — велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
       На підставі дослідження та аналізу усіх наявних в матеріалах справи доказів, встановлено, що вказаних вимог ПДР України водієм ОСОБА_2 дотримано не було, оскільки він, здійснюючи маневр повороту ліворуч, при виїзді з житлової зони, не переконавшись в безпечності маневру, не надав дороги транспортному засобу марки «Хонда Цівік» під керуванням водія ОСОБА_1 , внаслідок чого відбулася ДТП.
       Крім того, що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях невідповідності вимогам п.п.2.3 “б”, 10.1 ПДР України, то такі також є неспроможними, з огляду на наступне.
       Як вказує ОСОБА_1 , він, керуючи автомобілем марки “Хонда Цівік”, рухався по проїжджій частині дороги, а водій ОСОБА_2 , виїжджаючи з житлової зони, в порушення вимог п.10.2 ПДР, не надав йому перевагу в русі чим створив аварійну ситуацію і у нього не було технічної можливості уникнути зіткнення. При цьому ОСОБА_1 у своїх поясненнях вказує, що виявивши загрозу небезпеці для руху, він з метою уникнення зіткнення, вивернув кермо ліворуч та виїхав на смугу зустрічного руху куди рухався автомобіль “Пежо Партнер” і де фактично відбулося з ним зіткнення, далі він виїхав на пішохідну зону ліворуч, де також відбулося зіткнення з деревом та стовпом.
       Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
       Згідно вимог п.1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 
       Так, згідно п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
       З огляду на досліджені під час апеляційного розгляду справи докази, апеляційний суд вважає об`єктивно встановленим той факт, що водій ОСОБА_1 , перед зміною напрямку руху, навіть за версією сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не здійснював обгін автомобіля таксі, повинен був переконатись в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
       Доводи ОСОБА_1 про те, що він виявивши небезпекудля для руху, вивернув кермо ліворуч та виїхав на смугу зустрічного руху з метою уникнення зіткнення з автомобілем «Пежо Партнер»», суд вважає неприйнятними, оскільки такі дії водія не узгоджуються з вимогами п.12.3 ПДР України згідно яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
       При цьому, відповідно до ПДР у частині визначення понять, безпечна швидкість — це швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.
       У даному випадку, пояснення водія ОСОБА_1 на спростування наявності в його діях порушення п.10.1 ПДР, свідчать лише про те, що він неправильно оцінив дорожню обстановку і прийняв невірне рішення щодо безпечності свого маневру.
       В судовому засіданні апеляційного суду допитаний судовий експерт ОСОБА_7 суду пояснив, що він підтримує наданий ним висновок, який був зроблений на підставі наданих йому замовником комплексі вихідних даних та наявних долучених до клопотання матеріалів справи за наслідками її розгляду у суді першої інстанції. При цьому експерт зазначив, що питання про те, чи була можливість в учасників ДТП безпечного роз`їзду транспортних засобів за умови руху ОСОБА_1 у його смузі для руху, тобто якби останній не змінював напрямку руху та не виїжджав на смугу зустрічного руху, ним не розглядалося, оскільки, при заданому у заяві на проведення автотехнічного дослідження комплексу вихідних даних вказаний варіант розвитку подій не зазначався.
       За таких обставин висновок експертного дослідження №ЕД-19/120-21/4283-ІТ від 23.04.2021 року не може бути належним, достатнім та беззаперчним доказом відсутності в діях ОСОБА_1 невідповідностей вимогам п.п.2.3 “б”, 10.1 ПДР України.
       Враховуючи наявні у справі докази, встановленим є також факт порушення з боку водія ОСОБА_1 вимог п.п.2.3 “б”, 10.1 ПДР України, оскільки останній при зміні руху повинен був спочатку пересвідчитися у його безпечності, після чого здійснювати маневр, а отже постанова суду першої інстанції в частині доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є законною, обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні.
       Отже, аналіз матеріалів справи свідчить про правильність рішення місцевого суду в цілому, який дійшов вірного висновку про порушення водієм ОСОБА_1 п. п. 2.3. «б», 10.1 ПДР України та водієм ОСОБА_2 порушено п. 2.3 «б», 10.2 Правил дорожнього руху України, а доводи, викладені в апеляційних скаргах ОСОБА_2 та захисника Фареника А.Р. не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, оскільки вони спростовуються дослідженими вище доказами, у зв`язку з чим підстави для скасування постанови відсутні.
       При цьому, порушення вказаних Правил дорожнього руху як з боку ОСОБА_2 , так і з боку ОСОБА_1 , в їх сукупності, стали причиною ДТП, яка потягнула наслідки, що настали, а отже в їх діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
       Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та вирішуючи питання накладення стягнення суд першої інстанції вірно закрив провадження у справаі, у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених статтею 38 КУпАП.
       Будь-яких порушень, які б стали безумовною підставою для скасування по суті правильного судового рішення не встановлено.
       За викладених вище обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

       Апеляційні скарги захисника особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Дацюка Ю.Б. та особи, яка притягуються до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП— без змін. 
       
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя