КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 761/23819/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/2514/2021	Головуючий у суді першої інстанції  -  Фролова І.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції  -  Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
08 лютого 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                            Нежура В.А.,
судді                                                 Березовенко Р.В., Сержанюк А.С.,
секретар                                           Рудик О.Л.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельниченко Костянтин Павлович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», у якому просила визнати виконавчий напис від 10.01.2019 № 56, вчинений ПН Дніпровського МНО Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі даного виконавчого напису було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» грошові кошти у сумі 128 457 678,96 грн., за кредитним договором                                 № KIVPGA0000100n від 18.05.2007. Позивач вважає дії ПН Дніпровського МНО Бондар І.М. незаконними, необґрунтованими з тих підстав, що вказаний виконавчий напис вчинено без наявності доказів про безспірність заборгованості (а.с. 1-4).
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 31.08.2020 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Визнано виконавчий напис № 56 від 10.01.2019, вчинений ПН Дніпровського міського МНО Бондар І.М., яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 128 457 678,96 грн., за кредитним договором   № KIVPGA0000100n від 18.05.2007, таким, що не підлягає виконанню. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 187-191).
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на не правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Вказує, що суд першої інстанції не встановив обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, а саме: строк дії кредитного договору, початок перебігу позовної давності та дійшов помилкового висновку, що відповідачем пропущено строк позовної давності, що не відповідає матеріалам справи. Крім того, при вчиненні виконавчого напису, відповідачем, в обґрунтування стягнення заборгованості, надані всі необхідні документи, зазначені у переліку документів, відповідно до вимог п. 1 Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 (а.с. 193-196).
Відзиву від позивача не надходило.
В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2007 між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «Приватбанк» укладено кредитний договір № KIVPGA0000100n, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 205 310,00 дол. США на строк з 18.05.2007 по 18.05.2017 включно (а.с. 13-15).
10.01.2019 ПН Дніпровського МНО Бондар І.М. вчинив виконавчий напис за     № 56 від 10.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості у розмірі 128 457 678,96 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту - 170 717,72 дол. США, заборгованість за відсотками - 336 669,60 дол. США, комісія 36 000,00 дол. США, пеня 3 825 350,43 дол. США, штраф 218 436,89 дол. США, що за курсом НБУ на 11.10.2018 складає еквівалент 128 454 178,96 грн., також витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3 500,00 грн (а.с. 73,94).
Період, за який проводиться стягнення зазначено з 18.05.2007 по 11.10.2018.
На підставі вказаного виконавчого напису нотаріуса постановою ПВ ВО            м. Києва Мельниченко К.П. від 23.05.2019 відкрито виконавче провадження ВП          № 59199121 (а.с. 51-52).
Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження»).
Пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. 
Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений пп. 2.3 п. 2 гл. 16 роз. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем.
Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
З матеріалів справи вбачається, що банком було направлено лист          ОСОБА_2 від 15.03.2013, в якому повідомляється, що в зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань, банк прийняв рішення про звернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нараховані на день повернення кредиту в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги. У разі невиконання даної вимоги у зазначений строк, банк прийняв рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рахунок погашення заборгованості, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Таким листом банком змінено строки виконання зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором № KIVPGA0000100n від 18.05.2007 (а.с. 34). Така процесуальна дія передбачена ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку». 
Отже, право банку на захист свого порушеного права виникло з моменту направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, а саме з 15.03.2013, і саме з цього часу починається відрахування строку на звернення банку до нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису та захисту свого порушеного права.
Вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі було направлено позивачу у березні 2013 року, в той час як банк звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису лише у січні 2019 року, тобто з пропуском трьохрічного строку.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки банком було змінено кінцевий термін повернення наданого кредиту, і така дата визначена датою направлення вимоги банку позивачу, а саме 15.03.2013, тому доводи апеляційної скарги банку про те, що під час укладання кредитного договору між сторонами було погоджено кінцевий термін повернення виданого кредиту, а саме: 18.05.2017 і з цієї дати починає відраховуватись строк позовної давності, є безпідставними.
Щодо наявності безспірної заборгованості боржника перед іпотекодателем, то слід зазначити наступне. Враховуючи те, що банком пропущено строк на звернення до нотаріуса з вимогою вчинення нотаріальної дії, як це передбачено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, а за таких обставин, й відсутні підстави перевіряти наявність безспірної заборгованості та факту існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається наявність боргу.
Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого рішення не впливають. При апеляційному розгляді справи порушень норм процесуального та матеріального права, які є підставою для скасування судового рішення, в справі не виявлено.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» без задоволення, та рішення суду першої інстанції без змін.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Понесені заявниками судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 31 серпня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мельниченко Костянтин Павлович про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       А.С. Сержанюк