УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 травня 2021 року
м. Київ
справа № 336/3261/20
провадження № 51-2247ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року в межах кримінального провадження № 12020080080001030 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Трояни Бердянського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Суть питання
За вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 23 лютого 2016 року ОСОБА_4 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки і один місяць. 
Не погоджуючись з вказаним вироком, захисник засудженого ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати вирок місцевого суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Також вказує на пропущений строк на касаційне оскарження і просить його поновити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
В своїй касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд касаційним судом ухваленого щодо ОСОБА_4 вироку місцевого суду, який не переглядався в апеляційному порядку, а тому не може бути предметом розгляду касаційного суду. 
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Таким чином, оскільки касаційна скарга захисника засудженого подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження. 
Виходячи з наведеного, оскільки зазначене судове рішення не є предметом розгляду касаційного суду, питання щодо поновлення строку не вирішується.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 вересня 2020 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                     ОСОБА_2                            ОСОБА_3