ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року	Львів	Справа № 462/7254/20 пров. № А/857/8118/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 

головуючого судді                                      Святецького В.В., 
суддів                                                            Гудима Л.Я., Гуляка В.В.,
          з участю секретаря судового засідання      Стельмаха П.П.,           

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року  у справі № 462/7254/20 (головуючий суддя Кирилюк А.І.,  час ухвалення 12:23 год., м. Львів, повний текст рішення складений 16 березня 2021 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

           16 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просила скасувати постанову  від 02.06.2020 року №120 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення та покласти судові витрати на відповідача. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.06.2020 року адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації ЛМР винесла відносно ОСОБА_1 постанову №120 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень, відповідно до якої вона (позивач) порушила вимоги пунктів 20.1.24 та 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова, а саме: самочинно встановила огорожу з металевими воротами та хвірткою на самовільно захопленій території об`єкта благоустрою м. Львова, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила  ст.152 КУпАП.
Позивач вважає постанову безпідставною та незаконною, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, тому, що станом на день придбання нею нерухомого майна, що за адресою: АДРЕСА_1 , спірна огорожа уже була розташована на земельній ділянці. Окрім цього, зі схеми встановлення капітальної огорожі з металевими воротами вбачається, що спірна огорожа розташована зі сторони АДРЕСА_2 . 
Також ОСОБА_1 стверджує, що вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності, що також є належною підставою для скасування оскарженої постанови. 
Рішенням від 10 березня 2021 року   Залізничний районний суд м. Львова у задоволенні позову відмовив повністю.  
          Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1  подала апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також суперечить фактичним обставинам  справи.
Так, на думку позивача, суд першої інстанції не взяв до уваги ті обставини, що в оскарженій постанові зазначено про те, що спірна огорожа розташована зі сторони АДРЕСА_1 . Однак, у матеріалах справи є належні докази, що спірна огорожа розташована зі сторони АДРЕСА_2 . 
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції безпідставно зазначив, що позивач самовільно захопила земельну ділянку орієнтовною площею 0,0110 га на АДРЕСА_2 та встановила на ній капітальну цегляну огорожу без відповідних дозволів та рішень Львівської міської ради.
Проте, факт самовільного зайняття позивачем спірної земельної ділянки є недоведеним. У матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо фактичного використання позивачем спірної земельної ділянки.
Поряд з цим наявність спірної огорожі до часу придбання позивачем земельної ділянки підтверджується супутниковим знімком з програми Google Earth Pro, зокрема від 06.07.2014.
Також поза увагою суду залишився той факт, що позивач не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради справи про притягнення її до адміністративної відповідальності.
Таким чином, розгляд справи у її (позивача) відсутності порушив її права, передбачені ст. 268 КУпАП та призвів до безпідставного накладення на неї адміністративного стягнення. 
З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
Залізнична районна адміністрація ЛМР подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального права. 
Представник позивача в судовому засіданні апеляційного суду підтримав  вимоги апеляційної скарги та просить їх задовольнити в повному обсязі. 
Представник відповідача заперечив вимоги апеляційної скарги позивача та просить їх відхилити, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. 
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга належить до задоволення з таких підстав.  
Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що  29.11.2013 року за заявою ОСОБА_2 , посвідченою приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лозинською І.П., реєстровий №2016, земельна ділянка площею 0,0629 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 4610136300:05:008:0040, поділена на дві окремі ділянки: площею 0,0254 га та площею 0,0375 га. (а.с.129-130).
Згідно акту обстеження меж земельної ділянки, що за адресою: АДРЕСА_1 , від 14.02.2014 року, складеного спеціалістами Львівського міського виробничого відділу Центру ДЗК, межі ділянки не змінилися, відповідають Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (серія БАК №163051, зареєстрованого 30.07.2013 року, індексний номер 7169745), закріплені фізичними позначками (огорожею з металевої сітки, контурами ситуації, межовими знаками в кількості 1-ї шт.), власники земельної ділянки претензій щодо меж та конфігурації земельної ділянки не мають. Межі показані в натурі землевласникам, яким оголошено про заборону переміщення встановлених меж земельної ділянки (а.с.131).
Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 14.07.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Умуровою Ж.М., реєстровий №2266, ОСОБА_1 придбала в ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0254 га (кадастровий номер 4610136300:05:008:0048), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої  для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.118-121).
Згідно будівельного паспорту будівництва індивідуального зблокованого житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 , виданого 04.06.2014 року управлінням архітектури департаменту містобудування Львівської міської ради ОСОБА_2 убачається, що наявні наступні містобудівні та планувальні вимоги та обмеження: відстані від об`єкта, який проектується, до меж червоних ліній та ліній регулювання забудови: 7.00 м до червоної лінії АДРЕСА_2 ; мінімально допустимі відстані від об`єкта, який проектується, до меж земельної ділянки: з західної - 6,90 м., північної - 1,85 м., південної - 0.80 м., зі сходу- (блокування до проектованого будинку на сусідній ділянці); мінімально допустимі відстані від об`єкта, який проектується, до існуючих будинків та споруд: з західної сторони 10-70, південної -16-70 м, північної – вул. Сполучна, східної сторони - блокується до проектованого будинку М; тип огорожі: згідно рішення від 09.09.2011р. №834 ,,Про затвердження Положення про порядок влаштування огорож у м. Львові”, огорожа земельної ділянки повинна відповідати високим художньо-естетичним вимогам: висота огорожі повинна відповідати вимогам СН-441-72, але не перевищувати 2.0 м. від рівня поверхні землі (не враховуючи висоту огорожі, що служить підпірною стіною); нижня, цокольна частина огорожі може бути глухою, висота якої не повинна перевищувати 0.75 м.; верхня частина огорожі повинна бути прозорою. Коефіцієнт прозорості (відношення прозорих частин огорожі до суцільних частин огорожі) повинен бути більшим за 50 відсотків. Для влаштування огорожі необхідно використовувати природні та традиційні матеріали: камінь, обличкувальну цеглу, бетон, дерево, а також металеві елементи-кований та прокатний метал, металеву сітку: відстань від об`єкта, який проектується, до вулиць (доріг): 11.90 м. до проїзної частини вул. Сполучної (а.с.122-123).
Окрім цього, в будівельному паспорті зазначено, що проектом передбачено під`їзд до проектованого об`єкта з АДРЕСА_2 , тому необхідно укласти сервітутну угоду для влаштування заїзду (а.с.124).
06.10.2014 року ОСОБА_1 подала до Залізничної районної адміністрації заяву, в якій просила присвоїти поштову адресу новозбудованому об`єкту  будинку, розташованому на окремій земельній ділянці, що за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.110-111).
Відповідно до розпорядження Залізничної районної адміністрації №684 від 17.10.2014 року, житловому будинку під. літ «А-1», загальною площею 141,1 м2, житловою  58,3 м2, побудованому ОСОБА_1 на власній земельній ділянці, присвоєна поштова адреса: АДРЕСА_1 (а.с.109).
ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_4 , що підтверджується інформаційною довідкою №220854540 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.8-9).
01.10.2019 року ОСОБА_3 подала заяву до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якій просила вжити заходів до мешканців будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 , які зробили виїзд на АДРЕСА_2 через її город, самовільно захопили частину земельної ділянки з дитячим майданчиком та унеможливили доступ до центрального каналізаційного люку, шляхом встановлення загорожі (а.с.63).
Згідно акту обстеження земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_2 від 15.11.2019 року, на виконання наказу департаменту містобудування Львівської міської ради від 05.11.2019 року №132 ,,Про утворення комісії з метою обстеження земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_2 ” комісією проведено обстеження земельної ділянки комунальної власності на АДРЕСА_2 . 
При обстеженні, комісія встановила, що на вказаній земельній ділянці загальною орієнтовною площею 0,0223 га влаштовано капітальну цегляну огорожу з металевими воротами та хвіртками, у зв`язку з чим, доступ до цієї земельної ділянки обмежений. Львівською міською радою рішень (ухвал) про передачу у власність чи надання в користування (оренду) фізичним або юридичним особам зазначеної земельної ділянки не приймалось. Остання є суміжною із земельними ділянками на АДРЕСА_1 , площею 0,0254 га (кадастровий номер 4610136300:05:008:0048), яка перебуває у власності ОСОБА_1 та площею 0,0375 га (кадастровий номер 4610136300:06:008:0049), власниками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .. 
Таким чином, ОСОБА_1 самовільно зайняла та використовує земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0110 га на АДРЕСА_5 (кадастровий номер 4610136300:05:008:0048) без відповідних рішень Львівської міської ради та правовстановлюючих документів на землю. 
Також, громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_4 самовільно зайняли та використовують земельну ділянку, орієнтовною площею 0,0113 га на АДРЕСА_2 , яка є суміжною із земельною ділянкою на АДРЕСА_1 (кадастровий номер 4610136300:05:008:0049) без відповідних рішень Львівської міської ради та правовстановлюючих документів на землю. 
Під час обстеження земельної ділянки комунальної власності, ОСОБА_1 була відсутня, будучи належним чином повідомленою про дату та час проведення даного обстеження (а.с.75-85).
04.05.2020 року відносно ОСОБА_1 складений протокол про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 152 КУпАП, відповідно до якого, вона самочинно зайняла та використовує земельну ділянку, а також на земельній ділянці влаштувала капітальну огорожу з металевими воротами та хвірткою. Зазначений протокол складений у відсутності позивача, у зв`язку з її неявкою (а.с.6-7).
02.06.2020 року адміністративна комісія при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради винесла постанову №120 від 02.06.2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу, в розмірі 1020 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 152 КУпАП, а саме: ОСОБА_1  порушила п.20.1.24 та 20.1.31 Правил благоустрою м.Львова, самочинно встановила огорожу з металевими воротами та хвірткою на самовільно захопленій території об`єкта благоустрою м.Львова, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).
Згідно із акту обстеження від 03.07.2020 року, що складений після винесення оскарженого рішення, комісія ЛКП ,,Сигнівка” встановила, що мешканцями будинку АДРЕСА_1 б влаштовано металеву огорожу, довжиною 5 м (ворота і хвіртка), а також цегляну огорожу 1,2 м. та 1,0 м. та мешканцями будинку АДРЕСА_1 в встановлена металева огорожа, довжиною 5м (ворота і хвіртка) та цегляна огорожа 1.0 м. та 3.0 м. (а.с.10-11).
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене  ст. 152 КУпАП, є триваючим, спірна огорожа розташована на земельній ділянці за адресою земельної ділянки, що знаходиться у її власності.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача, викладені у позовній заяві є необґрунтованими, а відтак, задоволенню не підлягають.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та рішенню суду першої інстанції колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Пунктом  п. 20.1 Правил благоустрою м. Львова, затверджених ухвалою Львівської міської ради № 376 від 21.04.2011, визначено, що відповідно до п. 44 ст. 26 Закону України  ,,Про місцеве самоврядування в Україні”  накладаються стягнення, передбачені ст.ст.82,  152  КУпАП за порушення вимог цих Правил, а саме за:
cамочинне встановлення літніх майданчиків, відгороджень, постійних і тимчасових огорож, риштувань, дорожніх знаків, кіосків, яток стаціонарних, спеціальних конструкцій зовнішньої реклами та несвоєчасна їх перереєстрація, самовільне паркування автомобілів у межах зони паркування (підпункт 20.1.24  Правил); 
самовільне захоплення території (частини території) об`єкта благоустрою м.Львова (підпункт 20.1.31  Правил).
Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян – суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Доказів вручення ОСОБА_1 примірника протоколу матеріали справи не містять. 
Згідно ч.1  ст.268КУпАП  особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).
Статтею 278 КУпАП  передбачено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Колегія суддів зауважує, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення  КУпАП    містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21 березня 2019 року у справі №489/1004/17, від 30 січня 2020 року у справі №308/12552/16-а та у справі №482/9/17, від 6 лютого 2020 року у справі №205/7145/16-а.
З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що повідомленням про засідання адміністративної комісії, а також постанова від 02.06.2020, які скеровувалось рекомендованою поштовою кореспонденцією, не вручені адресату та повернулися за закінченням терміну зберігання, що підтверджується довідками ф.20 ДП ,,Укрпошта” ( а.с. 51, 55, 58 59,62).
Однак, колегія суддів вважає направлення рекомендованою поштовою кореспонденцією, яка не вручена адресату, неналежним повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, на час розгляду справи про адміністративне правопорушення – 02 червня 2020 року позивач не була належним чином повідомлена про розгляд справи про адміністративне правопорушення, що істотно впливає на фактичну можливість особи реалізувати передбачені  02.06.2020 року статтею 268 КУпАП  права з метою всебічного з`ясування обставин справи. 
Колегія суддів зауважує, що факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Як наслідок, позивач позбавлена прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17, від 06 лютого 2020 року № 05/7145/16-а та від 21 травня 2020 року у справі №286/4145/15-а.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений у відсутності ОСОБА_1 , з протоколом позивач не ознайомлена, доказів вручення позивачу примірника протоколу відповідач суду не надав, розгляд справи проведений за відсутності позивача та без наявності даних про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, колегія суддів визнає оскаржену постанову у справі про адміністративне правопорушення протиправною, оскільки безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, є окремою самостійною і достатньою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення правил благоустрою. 
Окрім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що доводи позивача про те, що на час придбання земельної ділянки спірна огорожа уже була встановлена, відповідачем, на якого в силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України покладений тягар доказування правомірності свого рішення, не спростовані жодними належними та допустимими доказами. 
          Суд першої інстанції на вказані обставини не звернув належної уваги, не дав їм відповідної правової оцінки, а тому дійшов передчасного висновку щодо  доведеності вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
В силу приписів  ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, має місце порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1  статті 317 КАС України  є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Подаючи позовну заяву та апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 сплатила  судовий збір в загальній сумі 1050 грн. 51 коп., який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись ч.3 ст. 243,  ст. 310, п.2 ч. 1 ст.315, ст. ст. 317, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення  Залізничного районного суду м. Львова від 10 березня 2021 року  у справі № 462/7254/20 – скасувати та ухвалити постанову, якою позов задовольнити.
Постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради за № 120 від 02 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, пунктами 20.1.24, 20.1.31 Правил благоустрою м. Львова  – скасувати, провадження у справі про адміністративні правопорушення – закрити.  
Стягнути з Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (код ЄДРПОУ 04056084, адреса: 79022, м. Львів, вул. Виговського,34 ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1050 грн. 51 коп.
Постанова набирає законної сили  з моменту проголошення і не може бути оскаржена.  

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Гуляк  	
Повне судове рішення складено 20.05.2021.