Єдиний унікальний номер справи: 760/6513/20. Номер провадження 33/824/2558/2021. Категорія: ч.1 ст. 483 МКкраїни.  	          Головуючий у суді першої інстанції - Усатова І.А.           Головуючий у апеляційній інстанції - Дзюбін В.В.  	
 
УКРАЇНА

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

                                                               
П О С Т А Н О В А
Іменем України
 
16 червня 2021 року м. Київ 
 
Суддя удової палати з розгляду кримінальних справ Київського        апеляційного суду м. Києва - Дзюбін  В.В.,
 
з участю захисника - адвоката Мартиненка А.В.,   
 
             переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження в адміністративній справі за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби в особі представника Юрківа В.В. на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року.   
 
Цією постановою провадження в адміністративній справі щодо: 
 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який обіймає посаду керівника ФОП " ОСОБА_1 ", паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 07.04.2011 року Ленінським РУ УМВС України в Запорізькій області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , - 
          
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України закрите на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
 
Згідно протоколу № 0226/10000/20 про порушення митних правил від 07.02.2020 р. /а. с. 1-5/, складеного головним державним інспектором реагування управління запобігання та протидії контрабанді та порушенням митних правил Київської Митниці Держмитслужби Гойдош І.І., установлено: 25.04.2019 року агентом з митного оформлення ФОП " ОСОБА_2 " ОСОБА_2 , на підставі договору про надання послуг митного брокера з ФОП " ОСОБА_1 " №02062018 від 02.06.2018 року до відділу митного оформлення № 1 митного поста "Південний" (08623, Київська обл., смт. Калинівка, вул. Індустріальна, 5) Київської митниці ДФС подано ЕМД типу "ЕК10АА" на товар - "Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані: розмір 35х86х3950 мм - 39,235 м3. Всього: 39,235 м куб. Упак. в 12 пачок по 275 шт. Виробник: ФОП ОСОБА_1 . Країна виробництва UA, вагою брутто -  24500 кг., вагою нетто - 24000кг., кількістю - 39,235 м куб., вартістю 3531,15 EUR. (105 261,60 грн. - згідно курсу НБУ на 25.04.2019 р.).
 
Поданій ЕМД присвоєно реєстраційний №UA125250/2019/821971.
 
Відправником вантажу значився - ФОП " ОСОБА_1 " ( АДРЕСА_2 ), отримувачем вантажу виступала компанія "XIAMEN BNBMG INT'L TRADING CO., LTD." (Room D, 11th Floor, Jinyuanbuilding, No.57 Hubin South Road, Xiamen China).
 
До митного оформлення та контролю представником ФОП " ОСОБА_1 " надано зовнішньоекономічний контракт від 09.04.2019 р.               № 0904/19, укладений з "Life Wood BG LTD." (9000, Bulgaria, Varna, Preslav str. 23), доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) специфікація від 17.04.2019 р. № 4, інвойс від 17.04.2019 р. № 4-0904, CMR від 25.04.2019 № б/н, акт завантаження №4 від 25.04.2019 р., сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.04.2019 р. № ЗП.392290 (далі - сертифікат).
 
Відповідно до відомостей, зазначених у сертифікаті виданому Запорізьким обласним управлінням лісового та мисливського господарства (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 15 "В"), лісокористувачем - продавцем є Білогірське СЛКП "Орлан" (30200, Хмельницька обл., Білогірський р-н, смт. Білогір`я, вул. Пушкіна 51, код за ЄДРПОУ 31919374).
 
Згідно сертифікату, ФОП " ОСОБА_1 " 18.04.2019 р. звернувся до Запорізького обласного управління лісового та мисливського господарства для отримання сертифікату. Підставою для видачі сертифікату являлись товарно-транспортні накладні (далі - ТТН) від 19.06.2018 р. №941 та від 04.12.2018 р. №1425.
Відповідно до ТТН від 19.06.2018 р. №941 та від 04.12.2018 р. №1425 Білогірське СЛКП "Орлан" здійснило продаж продукції "пиловник сосна".
 
Київською митницею ДФС, було направлено лист до Білогірського СЛКП "Орлан" від 22.11.2019 р. №14181/5/10-70-20-47 щодо підтвердження дійсності ТТН від 19.06.2018 р. №941 та від 04.12.2018 р. №1425, в яких СЛКП "Орлан" зазначається підприємством - вантажовідправником.
 
30.01.2020 р. Київською митницею Держмитслужби отримано лист -  відповідь від Білогірське СЛКП "Орлан" №71 (вх. від 30.01.2020 №3389/11/Е3), в якому зазначено, що: "Білогірським СЛКП "Орлан" згідно переліку поданого додатку сертифікати і товарно-транспортні накладні підприємством не видавались і з даними підприємствами не співпрацювали".
 
Відповідно до інформації, наявної в податкових базах даних та обліковій картці особи, яка здійснює операції з товарами обліковий №UA03006702415, на час митного оформлення товару "пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані…" за МД від 25.04.2019 р. №UA125250/2019/821971, на посаді керівника підприємства ФОП " ОСОБА_1 " (код ДРФО НОМЕР_2 ) перебував громадянин України ОСОБА_1 .
 
Перебуваючи на посаді керівника підприємства, гр. ОСОБА_1 відповідає за фінансово-господарську діяльність підприємства і зобов`язаний надавати відповідно до п. 5 ПКМУ від 21 грудня 2005 р. N1260 "Про затвердження Тимчасового порядку видачі сертифіката про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій" для отримання сертифіката експортери подають обласному управлінню лісового господарства Держкомлісгоспу заяву за встановленою Комітетом формою, до якої додається копія (з обов`язковим пред`явленням оригіналу) товарно-транспортної або залізничної накладної про придбання лісо- та пиломатеріалів, та відповідно до п. 6 зазначеної постанови експортери несуть відповідальність за достовірність інформації в поданих ним документах.
 
Таким чином, на думку митного органу, керівником ФОП " ОСОБА_1 " (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на переміщення товару "Пиломатеріали обрізні соснові не стругані, не сортовані: розмір 35х86х3950мм-39,235м куб. Всього:39,235м куб.Упак. в 12 пачок по 275шт. Виробник: ФОП ОСОБА_1 Країна виробництва UA", вагою брутто -            24500 кг., вагою нетто - 24000кг., кількістю - 39,235 м куб., вартістю 3531,15 EUR. (105 261,6 грн. згідно курсу НБУ на 25.04.2019 р.), через митний кордон України з поданням митниці, як підстави для переміщення документів одержаних незаконним шляхом, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.04.2019 р. № ЗП.392290, який отриманий на підставі недійсних товарно - транспортних накладних від 19.06.2018 №941 р. та від 04.12.2018 р. №1425.
 
Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, гр. ОСОБА_1 не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено                  ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.
 
            Митний орган вказує, що в діях громадянина України ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України.
 
Закриваючи провадження в справі, суддя місцевого суду вмотивував прийняте рішення тим, що митним органом при розгляді справи не доведена наявність в діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених          ч. 1 ст. 483 МК України, в тому числі - факт усвідомлення ОСОБА_1 протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.
 
В апеляційній скарзі Київська митниця Держмитслужби в особі представника Юрківа В.В., вважаючи постанову судді місцевого суду незаконною                                       і необґрунтованою, просить її скасувати та прийняти апеляційним судом нову постанову про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості товарів безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 105 261,60 гривень, із конфіскацією цих товарів, а в разі неможливості конфіскації товарів стягнути їх вартість. 
 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги представник Київської митниці Юрків В.В. посилається на неправильне тлумачення суддею місцевого суду положень ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, вказуючи на те, що згідно ч. 1 ст. 448 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митними органами для проведення митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, та за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. При цьому апелянт зважає на те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення митних правил, передбачені ч. 1 ст. 483 МК України. 
 
 Представник Київської митниці Держмитслужби у засідання апеляційної інстанції не прибув, при цьому належним чином повідомлявся про день, час і місце апеляційного розгляду даної справи /а. с. 83, 85-86/, проте не повідомив причин своєї неявки.
 
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 294 КпАП України, апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.
 
При цьому суд у справах даної категорії не наділений повноваженнями щодо розшуку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та вжив усіх можливих заходів для завчасного повідомлення апелянта про дату, час і місце апеляційного розгляду.
 
До цього ж, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий                 і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується               з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається,    в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 зазначеної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").
 
На переконання суду апеляційної інстанції, Київська митниця Держмитслужби мала достатньо часу для захисту своїх прав і законних інтересів у даній справі. 
 
За таких обстави, керуючись ст. 268 КпАП України, суд апеляційної інстанції вважає можливим розглянути цю справу за відсутністю представника Київської митниці Держмитслужби на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
 
Заслухавши доповідь головуючого щодо суті постанови та викладення основних доводів подання прокурора і апеляційної скарги, вислухавши пояснення адвоката Мартиненка Андрія Валерійовича, який діє у захист прав і законних інтересів ОСОБА_1 , про законність і обґрунтованість постанови судді місцевого суду в частині підстав закриття справи, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши доводи апелянта, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягають з таких підстав. 
Так, однією з важливих засад судочинства, визначених статтею 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також є однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України. 
 
Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.
 
У рішенні ЄСПЛ "Енгель та інші проти Нідерландів" були визначені критерії, за наявності одного із яких будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.
 
Такими критеріями є: "критерій національного права", який визначає, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; "критерій кола адресатів", відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; "критерій мети та тяжкості наслідків", за змістом якого вчинене правопорушення розглядається   за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: "Лутц проти Німеччини", "Карелін проти Російської Федерації", "Гурепка проти України", "Лучанінова проти України" та інших.
 
Аналіз диспозиції та санкції ч. 1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.
 
Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства із застосуванням його основних положень, таких як: конкретність пред`явленого обвинувачення, забезпечення доведеності вини, право на захист, належність та допустимість доказів, обґрунтованість судового рішення.
 
Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
 
Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).
 
Аналіз положень ст. 458 МК України і ст. 9 КУпАП  у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження       у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину. 
 
Зазначених вимог закону у ході складання протоколу у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України дотримано не було.
Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих па переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме сертифікату про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій від 18.04.2019 р. № ЗП.392290, який отриманий на підставі недійсних товарно-транспортних накладних від 19.06.2018 року №941 та від 04.12.2018 року №1425.
 
Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил. Відповідно до матеріалів справи, товарно-транспортні накладні від 19.06.2018 р. №941 та від 04.12.2018 р. №1425 були передані ОСОБА_1 . Товариством з обмеженою відповідальністю "Ольга Транс Сервіс" на підставі укладеного договору поставки № 2903/19 від 29.03.2019 р.
 
 Також матеріали справи не містять будь-яких доказів, які б свідчили про причетність ОСОБА_1 до підробки вказаних документів чи його обізнаності про недійсність цих накладних при їх подачі для отримання відповідних сертифікатів.
 
Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про вчинення ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії конкретно ним вчинені, тобто які утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
 
Факт перебування ОСОБА_1 на посаді керівника підприємства не дає підстав для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.
 
Як зазначалось раніше будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил. 
 
Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.
 
За змістом статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).
 
При цьому, системний аналіз диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні зі ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати, що у даній справі підлягає доведенню обставини того чи ОСОБА_1 переміщував або вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю товарів, чи усвідомлював він під час переміщення товарів через митний кордон України протиправність своїх дій, чи передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів і бажав настання цих наслідків.
 
Отже, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого        ч. 1 ст. 483 МК України.
 
            Також, при розгляді справи не доведений факт усвідомлення ОСОБА_1 , протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.
 
            Доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 знав про фіктивність ТТН -  матеріали справи не містять.
 
Між тим, у ОСОБА_1 наявний укладений договір            з ТОВ "Ольга Транс Сервіс", саме це підприємство надавало йому ТТН, які ним надавались для отримання сертифікатів. У ході діяльності ця сторона повністю виконувала взяті на себе зобов`язання.
 
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.
 
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку      з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
 
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
 
У відповідності до вимог п. 1 ст. 247 КУпАПпровадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
 
Отже, доводи апелянта не відповідають фактичним обставинам справи,            а висновок судді місцевого суду в постанові про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, та необхідність закриття в зв`язку з цим провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - є законним і обґрунтованим.

За таких обставин, підстави для скасування постанови судді районного суду та прийняття апеляційним судом нової постанови, про що йдеться в поданій апеляційній скарзі, - відсутні.
 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про залишення  апеляційної скарги без задоволення.  
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд -
 
п о с т а н о в и в:
 
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого      2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін. 
 
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби в особі Юрківа В.В. -  залишити без задоволення. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                    Суддя
 Київського апеляційного суду                                               В. В. Д з ю б і н