ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" квітня 2021 р.           Справа№ 910/11416/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Куксова В.В.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Яковлєва М.Л. 
 
при секретарі        Токаревій А.Г.

за участю представників учасників справи: згідно протоколу судового засідання від 20.04.2021.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України
на рішення Господарського суду міста Києва 
від 16.12.2020 (повний текст складено 04.01.2021)
у справі №910/11416/20 (суддя Смирнова Ю.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Програміка"
до Державної податкової служби України
про стягнення 1 790 820,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Програміка" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 1  790 820,00 грн.
Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов укладених між сторонами договорів №26 від 19.04.2019 та №40 від 29.05.2019 в частині оплати наданих послуг.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 позов задоволено повністю.
Стягнуто з Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Програміка" 1 790 820,00 грн. заборгованості та судовий збір у розмірі 26862,30 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна податкова служба України звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 скасувати та постановити нове рішення, в якому у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права. 
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач протягом строку дії укладених між сторонами договорів жодних актів на підтвердження наданих послуг відповідачу, як замовнику, не надав; передача інформаційно-телекомунікаційних систем від Державної фіскальної служби України на баланс Державної податкової служби України відбулася після завершення строку дії договорів №26 від 19.04.2019 та №40 від 29.05.2019. Також скаржник зазначає, що строк дії договорів закінчився 31.03.2021, а тому обов`язку зі сплати за послуги надані в квітні 2020 у відповідача відсутні.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2021 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Куксова В.В., суддів: Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2021 апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 - залишено без руху, надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.
04.03.2021 від скаржника через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків до якої додано платіжне доручення №39 від 25.01.2021 на суму в розмірі 40  293,45 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20. Призначено справу до розгляду на 20.04.2021.
Представник позивача та представник відповідача з`явились в судове засідання 20.04.2021 та надали свої пояснення по суті апеляційної скарги.
В судовому засіданні 20.04.2021 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.
У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 19.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Програміка" (виконавець) та Державною фіскальною службою України (замовник) укладено договір №26 (надалі - договір №26), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати замовникові послуги, пов`язані з програмним забезпеченням за кодом ДК 021:2015 - 72260000-5 (Послуги з супроводження, технічної підтримки та адаптації програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет") (далі - ITC "Електронний кабінет") (далі - послуги), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги на умовах, у строк та у порядку, що визначені у цьому договорі. Склад та обсяг послуг визначається відповідно до специфікації (додаток №1 до цього договору) (п.1.1).
Згідно із п.п.3.1, 3.2 договору №26 ціна цього договору становить 4370000,00 грн без ПДВ (на підставі пункту 26-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України) відповідно до специфікації послуг (додаток №1 до цього договору) та планового кошторису вартості послуг (додаток №3 до цього договору). Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.
Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 договору №26 розрахунки здійснюються шляхом банківського переводу замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця впродовж 10 (десяти) банківських днів з дати надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника на зазначені цілі на підставі підписаного сторонами відповідного акту приймання-передачі послуг. Джерелом фінансування цього договору є кошти загального фонду Державного бюджету України, КПКВ 3507010, КЕКВ 2240. Оплата за цим договором здійснюється за наявності ресурсу Єдиного казначейського рахунку.
Строк надання послуг з 01.01.2019 по 31.12.2019 (п.5.1 договору №26).
За змістом п.п.5.4, 5.4.1, 5.4.2, 5.4.4 договору №26 приймання-передача наданих послуг здійснюється у наступному порядку: виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, а у грудні - не пізніше 16 числа, надає замовнику акт приймання-передачі послуг відповідно до таблиці №1 специфікації послуг (додаток №1 до цього договору). Виконавець протягом 2 (двох) робочих днів з дати фактичного надання послуг відповідно до таблиці №2 специфікації послуг (додаток №1 до цього договору) передає замовнику акт приймання-передачі послуг. Впродовж 10 (десяти) робочих днів, а у грудні до 19 числа, з дати отримання акту приймання-передачі послуг замовник розглядає його та у разі згоди підписує його і надсилає один примірник підписаного акту приймання-передачі послуг виконавцю. У разі наявності недоліків у наданих послугах замовник впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі послуг від виконавця має надіслати на адресу виконавця письмову мотивовану відмову у прийманні наданих послуг.
Відповідно до п.6.1.1 договору №26 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги, а згідно п.6.3.1 виконавець зобов`язується забезпечити надання послуг у строки, встановлені п.5.1 цього договору.
Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє по 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання. На підставі частини 3 ст.631 Цивільного кодексу України договір поширюється на відносини, що виникли з 01.01.2019 (п.п.10.1, 10.2 договору №26).
Також між сторонами були підписані додатки до договору №26, а саме додаток №1 - специфікація послуг, додаток №2 - технічні вимоги, додаток №3 - плановий кошторис вартості послуг, додаток №4 - порядок надання послуг.
29.10.2019 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору №26.
Відповідно до умов додаткової угоди №2 від 27.12.2019 до договору №26 сторони, керуючись ст.36 Закону України "Про публічні закупівлі" (зі змінами) та враховуючи фактичний обсяг спожитих замовником послуг, домовились зменшити ціну договору, визначену в п.3.1 на 256917,00 грн без ПДВ та викласти п.3.1 договору в наступній редакції: "3.1 Ціна цього договору становить 4113083,00 грн без ПДВ (на підставі пункту 26-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України) відповідно до специфікації послуг (додаток №1 до цього договору) та Планового кошторису вартості послуг (додаток №3 до цього договору).
Згідно додаткової угоди №3 до договору сторони погодили, що Державна податкова служба України приймає на себе всі права та обов`язки Державної фіскальної служби України за договором №26.
Додатковою угодою №4 до договору №26 сторони домовились, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.03.2020, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.
29.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Програміка" (виконавець) та Державною фіскальною службою України (замовник) укладено договір №40 (надалі - договір №40), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати замовникові послуги, пов`язані з програмним забезпеченням за кодом ДК 021:2015 - 72260000-5 (Послуги з супроводження, технічної підтримки та адаптації програмного забезпечення ІТС "Податковий блок") (далі - ITC "Податковий блок") (далі - послуги), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги на умовах, у строк та у порядку, що визначені у цьому договорі. Склад та обсяг послуг визначається відповідно до специфікації (додаток №1 до цього договору) (п.1.1).
Згідно із п.п.3.1, 3.2 договору №40 ціна цього договору становить 6254100,00 грн без ПДВ (на підставі пункту 26-1 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України) відповідно до специфікації послуг (додаток №1 до цього договору) та планового кошторису вартості послуг (додаток №3 до цього договору). Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.
Відповідно до п.п.4.1, 4.2, 4.3 договору №40 розрахунки здійснюються шляхом банківського переводу замовником грошових коштів на поточний рахунок виконавця впродовж 10 (десяти) банківських днів з дати надходження коштів з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника на зазначені цілі на підставі підписаного сторонами відповідного акту приймання-передачі послуг. Джерелом фінансування цього договору є кошти загального фонду Державного бюджету України, КПКВ 3507010, КЕКВ 2240. Оплата за цим договором здійснюється за наявності ресурсу Єдиного казначейського рахунку.
Строк надання послуг з дати підписання договору по 31.12.2019 (п.5.1 договору №40).
За змістом п.п.5.4, 5.4.1, 5.4.2, 5.4.4 договору №40 приймання-передача наданих послуг здійснюється у наступному порядку: виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг, а у грудні - не пізніше 16 числа, надає замовнику акт приймання-передачі послуг відповідно до таблиці №2 специфікації послуг (додаток №1 до цього договору). Виконавець протягом 2 (двох) робочих днів з дати фактичного надання послуг відповідно до таблиці №2 специфікації послуг (додаток №1 до цього договору) передає замовнику акт приймання-передачі послуг. Впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі послуг замовник розглядає його та у разі згоди підписує і надсилає один примірник підписаного акту приймання-передачі послуг виконавцю. У разі наявності недоліків у наданих послугах замовник впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі послуг від виконавця має надіслати на адресу виконавця письмову мотивовану відмову у прийманні наданих послуг.
Відповідно до п.6.1.1 договору №40 замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги, а згідно п.6.3.1 виконавець зобов`язується забезпечити надання послуг у строки, встановлені п.5.1 цього договору.
Цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками обох сторін та діє по 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання (п.10.1 договору №40).
Також між сторонами були підписані додатки до договору №40, а саме додаток №1 - специфікація послуг, додаток №2 - технічні вимоги, додаток №3 - плановий кошторис вартості послуг, додаток №4 - порядок надання послуг.
29.10.2019 між сторонами було підписано додаткову угоду №1 до договору №40.
Відповідно до умов додаткової угоди №2 від 27.12.2019 до договору №40 сторони погодили, що Державна податкова служба України приймає на себе всі права та обов`язки Державної фіскальної служби України за договором №40.
Додатковою угодою №3 до договору №40 сторони домовились, що цей договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31.03.2020, а в частині проведення розрахунків - до повного їх виконання.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що укладаючи з позивачем та Державною фіскальною службою України додаткові угоди №3 до договору №26 та №2 до договору №40 відповідач був достеменно обізнаний з умовами договорів, в тому числі і щодо їх ціни, порядку розрахунків тощо.
Розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової служби України, колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За приписами ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.
Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. 
Як вже вказувалось судовою колегією вище, за змістом укладених між сторонами правочинів, позивач зобов`язався надавати відповідачу послуги, а відповідач - оплатити такі послуги у встановленому договорами обсязі. 
Також в договорах сторони узгодили порядок прийняття цих послуг - впродовж 10 (десяти) робочих днів з дати отримання акту приймання-передачі послуг замовник розглядає його та у разі згоди підписує і надсилає один примірник підписаного акту приймання-передачі послуг виконавцю. У разі наявності недоліків у наданих послугах замовник впродовж 10 (десяти) робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі послуг від виконавця має надіслати на адресу виконавця письмову мотивовану відмову у прийманні наданих послуг.
Як стверджує позивач у позовній заяві, у період з січня по квітень 2020 року останній надав відповідачу послуги, пов`язані з програмним забезпеченням за кодом ДК 021:2015 - 72260000-5 (послуги з супроводження, технічної підтримки та адаптації програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" та ІТС "Податковий блок") на загальну суму 1790820,00 грн., про що Товариством з обмеженою відповідальністю "Програміка" складені, підписані та скріплені печатками з боку виконавця акти приймання-передачі послуг №10 від квітня 2020 на суму 390000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Податковий блок" у січні 2020 року, №11 від квітня 2020 на суму 135000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" у січні 2020 року, №12 від квітня 2020 на суму 390000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Податковий блок" у лютому 2020 року, №13 від квітня 2020 на суму 135000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" у лютому 2020 року, №14 від квітня 2020 на суму 390000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Податковий блок" у березні 2020 року, №15 від квітня 2020 на суму 135000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" у березні 2020 року, №16 від квітня 2020 на суму 80820,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Податковий блок" за період з 01.04.2020 по 07.04.2020, №19 від 30.04.2020 на суму 135000,00 грн за послуги із супроводження та технічної підтримки програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" у квітні 2020 року з відповідним переліком фактично наданих послуг до кожного акту.
Вказані акти разом з деталізованим переліком послуг в розрізі кожного місяця та лист позивача від 18.05.2020 №02-15/37 про підписання цих актів були надіслані на адресу відповідача за допомогою системи електронного документообігу та отримані відповідачем, що підтверджується листом Державної податкової служби України від 20.11.2020 №2045/ЗПІ/99-00-01-02-02-10, в апеляційній скарзі вищевикладеного не спростовано.
Однак, скаржник відповіді на вказаний лист не надав, наведені акти не підписав, мотивованої відмови від їх підписання виконавцеві не надав.
В ході розгляду справи на спростування доводів позивача щодо надання ним обумовлених договорами №26 та №40 послуг, тобто реального виконання позивачем зобов`язань, скаржник будь-яких заперечень не надав, в апеляційній не спростував.
Твердження скаржника, що строк дії договорів закінчився 31.03.2021, а тому обов`язку зі сплати за послуги надані в квітні 2020 у відповідача відсутні, судовою колегією відхиляються з огляду на таке.
Обумовлені договором послуги як-то обслуговування, технічна підтримка та адаптація програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" та ІТС "Податковий блок" повинні надаватися безперебійно з метою реалізації завдань по забезпеченню повного та своєчасного надходження до бюджетів, державних цільових фондів всіх законодавчо встановлених в Україні податків, зборів (обов`язкових платежів), а також неподаткових платежів та забезпеченню взаємодії платників податків та державних органів з ДПС, отримання від користувачів документів та надання користувачам інформації та послуг, передбачених Податковим кодексом України та іншими нормативно-правовими актами. 
Оскільки відповідач будь-яких заперечень та зауважень щодо обсягу та якості наданих позивачем послуг, а також мотивованої відмови від підписання актів у встановлений договорами строк не надав, то надані позивачем послуги у період з січня по квітень 2020 року, пов`язані з програмним забезпеченням за кодом ДК 021:2015 - 72260000-5 (послуги з супроводження, технічної підтримки та адаптації програмного забезпечення ІТС "Електронний кабінет" та ІТС "Податковий блок") на загальну суму 1790820,00 грн., згідно актів приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи вважаються прийнятими відповідачем та, відповідно, підлягають оплаті.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що укладаючи з позивачем та Державною фіскальною службою України додаткові угоди №3 до договору №26 та №2 до договору №40 відповідач був достеменно обізнаний з умовами договорів, в тому числі і щодо їх ціни, порядку розрахунків тощо. Як правонаступник Державної фіскальної служби України у спірних правовідносинах, відповідач став стороною цих договорів та набув усіх прав та обов`язків замовника, обумовлених ними. 
Твердження скаржника щодо неузгодження між сторонами вартості послуг у спірний період та неможливість оплати вартості цих послуг судова колегія відхиляє. 
Водночас колегія суддів відхиляє доводи скаржника про передачу інформаційно-телекомунікаційних систем "Електронний кабінет" та "Податковий блок" від Державної фіскальної служби України на баланс після завершення строку дії договорів. 
Зважаючи на вищевикладене в сукупності, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Програміка" до Державної податкової служби України про стягнення заборгованості у розмірі 1790820,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. 
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. 
За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. 
Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України") і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). 
Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційні скарги Державної податкової служби України на рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладається на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2020 у справі №910/11416/20 - залишити без змін.
Матеріали справи №910/11416/20 повернути до господарського суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ГПК України.
Повний текст постанови складено 17.05.2021 (після виходу судді-учасника Шаптали  Є.Ю. та судді-учасника Яколєва М.Л. з відпустки).

Головуючий суддя                                                            В.В. Куксов 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                М.Л. Яковлєв