УХВАЛА
30 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 1-6/2003
провадження № 13-64зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,  
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , 
перевірила заяву засудженого ОСОБА_21 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 14 квітня 2003 року за виключними обставинами і
 
встановила:
 
Вироком Апеляційного суду Сумської області від 14 квітня 2003 року, залишеним в частині призначеного покарання без зміни ухвалою Верховного Суду України від 02 вересня 2003 року, ОСОБА_21 засуджено до довічного позбавлення волі за сукупністю злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 262, пунктами  1, 9 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК).
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) від 19 квітня 2021 року, на підставі статей 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника засудженого ОСОБА_21 – ОСОБА_22 , про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від 14 квітня 2003 року за виключними обставинами.
 
01 квітня 2021 року Європейський суд з прав людини (далі – ЄСПЛ) ухвалив остаточне рішення у справі «Фарзієв та інші проти України», яким констатував порушення щодо ОСОБА_21 (заява 44620/17) ст. 3 Конвенції з захисту прав людини та основоположних свобод 1950 року (далі – Конвенція) стосовно покарання у виді довічного позбавлення волі без перспективи звільнення.
У зв`язку з встановленими порушеннями прав заявника ЄСПЛ було постановлено, що визнання порушень становить достатню справедливу сатисфакцію. 
 
29 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_21 від 20 квітня 2021 року, у якій він просить переглянути вирок апеляційного суду щодо нього за виключними обставинами у зв`язку з ухваленням ЄСПЛ рішення щодо нього, скасувати вказаний вирок і направити кримінальну справу на новий розгляд до суду першої інстанції, в частині призначеного покарання.
 
Перевіривши наведені у заяві доводи, Велика Палата вважає, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_21 необхідно відмовити з огляду на таке.
 
Згідно з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 459 КПК судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами, однією з яких є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом.
 
01 квітня 2021 року рішенням ЄСПЛ у справі «Фарзієв та інші проти України» встановлено порушення Україною ст. 3 Конвенції щодо деяких осіб, зокрема і ОСОБА_21 (заява 44620/17), стосовно довічного ув`язнення без перспективи звільнення. 
Загальні принципи, яких дотримувався ЄСПЛ при ухваленні цього рішення, а саме: оцінка та аналіз наведених ним фактів, констатований зміст порушення Конвенції та визнання порушення достатньо справедливою сатисфакцією свідчать про допущення щодо ОСОБА_21 таких порушень Конвенції, які за цих обставин неможливо відновити у вигляді того стану чи становища, що існували до вчинення порушень.
 
У таких випадках засобами компенсації можуть бути: сплата присудженого відшкодування моральної шкоди, аналіз причин порушення Конвенції та пошук шляхів усунення цих порушень, вжиття інших заходів загального характеру. Виконання цих заходів покладається на компетентні органи державної влади.
 
З урахуванням Рекомендації № R (2000) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо повторного розгляду або поновлення провадження у певних справах на національному рівні після прийняття рішень Європейським судом з прав людини від 19 січня 2000 року, встановлене ЄСПЛ порушення Україною міжнародних зобов`язань може бути підставою для перегляду судових рішень лише в тому випадку, коли можна досягти на національному рівні restitutio in integrum (повного відновлення), тобто відновлення настільки, наскільки це можливо, попереднього юридичного стану, який особа мала до порушення Конвенції. 
 
Щодо ОСОБА_21 таке повне відновлення попереднього юридичного стану, зокрема шляхом перегляду вироку апеляційного суду та його скасування, не є можливим, оскільки ЄСПЛ констатував порушення Конвенції лише щодо довічного ув`язнення без перспективи звільнення та не зробив висновку про порушення конвенційних прав заявника під час розгляду в судах справи щодо нього.
 
Констатоване порушення Конвенції щодо заявника може бути усунуто лише шляхом вжиття заходів загального характеру з боку держави (внесення змін у відповідне законодавство).
 
Отже, підстави для відкриття провадження за заявою ОСОБА_21 про перегляд судових рішень щодо нього за виключними обставинами у зв`язку із встановленням міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом відсутні.
 
Керуючись статтями 459, 463, 464 Кримінального процесуального кодексу України, Велика Палата Верховного Суду
 
ухвалила:
 
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_21 про перегляд вироку Апеляційного суду Сумської області від  14 квітня 2003 року з підстав встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом.
 
Заяву з усіма доданими матеріалами повернути заявнику.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач	                     ОСОБА_1 	
Судді:	 	 	
			
ОСОБА_2                                          ОСОБА_12                                                             
ОСОБА_3                                             ОСОБА_13 
ОСОБА_4                                          ОСОБА_14 
ОСОБА_5                                                ОСОБА_15 
ОСОБА_6                                              ОСОБА_16 
ОСОБА_7                                     ОСОБА_17 
ОСОБА_8                                           ОСОБА_18                
ОСОБА_9                                       ОСОБА_19 
ОСОБА_10                                      ОСОБА_20                                            
       ОСОБА_11