ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

18 травня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/546/21	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Л.В. Поліщук,
суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран, 
при секретарі судового засідання: І.М. Станковій,
за участю представників сторін: 
від позивача: Яловенко К.Б.
від відповідачів: 
від ОСОБА_1 : не з`явився
від ОСОБА_2 : Дєлов В.В.
від Юридичного департаменту Одеської міської ради Державного реєстратора Логиновської А.А: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 (суддя Ю.М. Невінгловська, м.Одеса, повний текст складено 05.03.2021) про забезпечення позову
у справі № 916/546/21
за позовом: ОСОБА_3 
до відповідачів: 
1. ОСОБА_1 
2. ОСОБА_2 
3. Юридичного департаменту Одеської міської ради Державного реєстратора Логиновської А.А., 
про визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі та скасування державної реєстрації, 

В С Т А Н О В И В :
У березні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Юридичного департаменту Одеської міської ради державного реєстратора Логиновської А.А. про:
- визнання недійсним акту приймання-передачі частки у статутному капіталі                    ТОВ «ЗТ-ІНВЕСТ» від 19.02.2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;
- скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, проведену державним реєстратором Юридичного департаменту Одеської міської ради Логиновською А.А., реєстраційна дія №1005561070034002601 від 23.02.2021.
В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що ОСОБА_1 не дотримався визначеної Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» процедури повідомлення позивача про намір відчуження своєї частки в статутному капіталі товариства у розмірі 50%, та, відповідно, не отримав згоди позивача на відчуження такої частки ОСОБА_2 , яка була передана останньому у власність на підставі акта приймання-передачі від 19.02.2021.
Одночасно з позовною заявою позивачем, в порядку статей 136 - 138 Господарського процесуального кодексу України, подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив:
- накласти арешт на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» (код ЄДРПОУ 32972140) у розмірі 50%, та корпоративні права, що належить ОСОБА_2 , відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021;
- заборонити ОСОБА_2 розпоряджатися будь-яким чином часткою статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» у розмірі 50% та корпоративними правами, що належить ОСОБА_2 , відповідно до акта приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19.02.2021;
- заборонити всім державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі змін, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, зміну складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ».
Заява мотивована тим, що невжиття заходів щодо забезпечення позову ОСОБА_3 шляхом заборони проведення реєстраційних дій може унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, зважаючи на те, що під час вчинення реєстраційних дій щодо зміни складу учасників (засновників) юридичної особи державним реєстратором не перевіряється наявність згоди інших учасників товариства на відчуження частки у статутному капіталі, то існує ризик подальшої зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ». Крім того, позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до порушення вимог щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Вжито наступні заходи забезпечення позову:
- накладено арешт на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» у розмірі 50 % та корпоративні права, що належать ОСОБА_2 відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19 лютого 2021 року; 
- заборонено всім державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ». 
У задоволенні решти заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.03.2021, ОСОБА_2 звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу скасувати, у задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що зважаючи на те, що спір у даній справі стосується захисту переважного права позивача у разі укладення договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі, а не його корпоративних прав на частку у статутному капіталі, яка залишилась незмінною, застосовані судом заходи забезпечення позову є неспівмірними та неадекватними із заявленими вимогами, що є порушенням частини четвертої статті 137 Господарського процесуального кодексу України. Судом першої інстанції взагалі не було досліджено питання правочину, на підставі якого було здійснено перереєстрацію частки у статутному капіталі, і відповідне обрання заходу забезпечення у вигляді арешту частки повинно бути використано судом виключно при з`ясуванні обставин форми переходу права власності на частку. Також суд, забороняючи всім державним реєстраторам проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про юридичну особу, порушив пункт 4 частини п`ятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.03.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 у справі 916/546/21 про забезпечення позову; встановлено учасникам справи строк до 05.04.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань; призначено розгляд апеляційної скарги на 19.04.2021 о 12 год 00 хв.
05.04.2021 позивачем засобами поштового зв`язку надіслано відзив на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу суду апеляційної інстанції 07.04.2121 (вх.№1251/21/Д2 від 07.04.2021). У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на її безпідставність.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач зазначив, що:
-судом першої інстанції здійснено дослідження співмірності, адекватності заходу забезпечення позову, а також досліджена така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за результатами якого судом зроблено відповідні правильні висновки;
-дослідження обставин і правовідносин, на підставі яких було здійснено перереєстрацію частки у статутному капіталі, на які посилається скаржник, не є предметом розгляду під час вирішення питання щодо застосування заходів забезпечення позову;
-оскаржуваною ухвалою суду заборонено вчиняти конкретні дії, а саме, реєстраційні дії щодо проведення державної реєстрації змін складу або інформації про засновників, що не суперечить пункту 4 частини п`ятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України.
З огляду на тимчасову непрацездатність головуючого судді Л.В. Поліщук з 19.04.2021 по 23.04.2021 включно, судове засідання, призначене на 19.04.2021, не відбулось, про що складено довідку від 19.04.2021.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, постановлено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 про забезпечення позову у справі 916/546/21 у розумний строк; розгляд справи №916/546/21 призначено на 18.05.2021 о 10:30 год. 
В судовому засіданні апеляційної інстанції, яке відбулось 18.05.2021 в режимі відеоконференції, представник скаржника підтримав доводи, що викладені в апеляційній скарзі, та просив її задовольнити. Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на її необґрунтованість.
Інші представники сторін в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.
Заслухавши представника скаржника та представника позивача, дослідивши копії матеріалів оскарження ухвали, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.  
Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» у розмірі 50 % і корпоративні права, що належать ОСОБА_2 відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19 лютого 2021 року, та заборони всім особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ». 
Відповідно до   статті 136 Господарського процесуального кодексу України   господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених   статтею 137 цього Кодексу   заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України   передбачено, що позов забезпечується, зокрема:
накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;
забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;
іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з частиною четвертою статті 137 Господарського процесуального кодексу України   заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до частини п`ятої статті 137 Господарського процесуального кодексу України   не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.
У частині дев`ятій статті 137 Господарського процесуального кодексу України   закріплено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.
Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10   статті 137 Господарського процесуального кодексу України).
Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.
Суд попередньої інстанції зазначив, що у даній справі ОСОБА_3 звернувся до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, отже, має застосовуватись та досліджуватись така підстава вжиття заходів забезпечення позову,   як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому суд першої інстанції зазначив, що в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову за вимогами немайнового характеру у спорах, що виникають з корпоративних відносин, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:
- розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;
- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги та їх співмірності;
- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;
- наявності реальної загрози ефективному захисту порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у разі невжиття судом обраного позивачем способу забезпечення позову;
- заборони забезпечення позову таким способом, який суперечить частині 5   статті 137 Господарського процесуального кодексу України та порушують прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства і корпоративні права та заборони вчиняти/здійснювати/проводити певні реєстраційні дії, виходив з того, що такий захід забезпечення позову є адекватним та співмірним із заявленими позовними вимогами, а невжиття такого заходу забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача, оскільки він не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що потягне за собою додаткові витрати.
Проте, задовольняючи заяву про забезпечення позову в частині накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства і корпоративні права та заборони вчиняти/здійснювати/проводити певні реєстраційні дії, місцевий господарський суд не врахував, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом і підставами позову.
Такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу.
Положення   Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачають вчинення такої реєстраційної дії як накладення/зняття арешту корпоративних прав (абзац 5 пункту 2 частини 1 статті 25).
При цьому, як зазначила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/8876/16, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у   статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств. До таких, зокрема належить: визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.
Тобто, такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно у корпоративному спорі може узгоджуватися, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.
Заходи забезпечення позову повинні узгоджуватися з предметом та підставами позову.
Оскільки позовні вимоги, заявлені в цій справі, є вимогами немайнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно не є співмірним з предметом спору в цій справі.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що вжиті господарським судом першої інстанції заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на частку у статутному капіталі товариства і корпоративні права не мають правового зв`язку з предметом позовних вимог (визнання недійсним акту приймання-передачі частини частки в статутному капіталі товариства; скасування реєстраційних дій), під час розгляду яких судом буде досліджуватися саме питання щодо наявності правових підстав для визнання недійсним акту приймання-передачі частини частки в статутному капіталі товариства та скасування реєстраційних дій.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 902/774/20, від 25.01.2021 у справі № 902/775/20, від 29.03.2021 у справі №910/16800/20.
Вимоги про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони всім державним реєстраторам, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приватним та державним нотаріусам, які здійснюють діяльність на території України, та іншим суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, будь-яким іншим особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити будь-які реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників, щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ», є такими, що спрямовані на невизначене коло осіб, що унеможливлює їх реальне виконання, а також не можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів заявника. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №910/3920/20, від 01.12.2020 у справі №916/1199/20.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, накладаючи арешт на частку у статутному капіталі товариства і корпоративні права та забороняючи здійснювати певні реєстраційні дії,  не врахував положення статей 136,   137 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали в частині задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку статутного капіталу у Товаристві з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ» у розмірі 50 % і корпоративні права, що належать ОСОБА_2 відповідно до акту приймання-передачі частки у статутному капіталі від 19 лютого 2021 року, та заборони всім особам, які наділені функціями державного реєстратора, вчиняти/здійснювати/проводити реєстраційні дії та проводити державну реєстрацію змін складу або інформації про засновників щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗТ-ІНВЕСТ», та ухвалення рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття вказаних заходів забезпечення позову.
Зважаючи на те, що судом апеляційної інстанції спір по суті не розглядався, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 269 - 271, 277, 281 - 284       ГПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
2.Ухвалу Господарського суду Одеської області від 05.03.2021 про забезпечення позову у справі №916/546/21 скасувати.
3.В задоволенні заяви ОСОБА_3 за вх.№ГСОО 2-286/21 від 02.03.2021 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.
          Повний текст постанови складено 24.05.2021.

          Головуючий суддя                                                                       Л.В. Поліщук

Суддя                                                                                         Л.О. Будішевська

          Суддя                                                                                         С.В. Таран