П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

_________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/11076/20	

Категорія: 600010000          Головуючий в 1 інстанції: Самойлюк Г.П.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту: 15.01.2021 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
– Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Національного природного парку "Тузлівські лимани" на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у справі за позовом Національного природного парку "Тузлівські лимани" до Татарбунарської районної ради Одеської області, треті особи: Одеська обласна державна адміністрація, Приморська сільська рада Татарбунарського району Одеської області, Білгород-Дністровської районна рада, про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2020 року Національний природний парк (далі – НПП) "Тузлівські лимани" звернувся до суду з позовом до Татарбунарської районної ради Одеської області (далі – Татарбунарська РР), треті особи: Одеська обласна державна адміністрація (далі – Одеська ОДА), Приморська сільська рада Татарбунарського району Одеської області (далі – Приморська СР) про визнання протиправними та скасування рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року.
13 січня 2021 року (вх. №ЕП/1546/21) до суду першої інстанції надійшла заява НПП "Тузловські лимани" про забезпечення позову, в якій заявник просить:
-          зупинити дію рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області (далі Лиманська СР) надавати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити Лиманській СР затверджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити Лиманській СР приймати будь-які інші рішення щодо розпорядження (передання у користування, оренду, власність) земельними ділянками, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської ТР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити Головному управлінню (далі – ГУ) Держгеокадастру в Одеській області та його структурним підрозділам погоджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити ГУ Держгеокадастру в Одеській області та його структурним підрозділам здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у справі по суті спору законної сили;
-          заборонити ГУ Держгеокадастру в Одеській області приймати та вносити до системи електронного документообігу Держгеокадастру документацію із землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія с. Приморське відповідно до рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що рішенням Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року відповідач розширив межі с. Приморське, яке займало площу 495,8593 га, до площі 1 101,2074 га, здебільшого за рахунок земель державної власності, яка входить до меж територій НПП "Тузловські лимани". Зі змісту листа Одеської обласної прокуратури від 25 листопада 2020 року №15/3/1-221вих-20 позивач дізнався, що відповідачем прийняті рішення щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться на території, за рахунок якої була розширена площа с. Приморське.
Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача.
На думку позивача, існує загроза встановленому природоохоронному режиму на території НПП "Тузловські лимани", які незаконно включені у межі с. Приморське, про що свідчать дії відповідача щодо видачі дозвільних документів та діями ТОВ "Рибацька гавань" та ФОП ОСОБА_1 щодо розміщення інженерно-транспортної інфраструктури на території об`єкта природо-заповідного фонду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року у задоволенні заяви НПП "Тузловські лимани" про забезпечення позову, – відмовлено.
В апеляційній скарзі НПП "Тузловські лимани" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначив, що "заявником не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача." Така мотивація відмови у задоволенні вимог заявника щодо забезпечення позову є нечіткою, розмитою, незрозумілою та неприйнятною для позивача з огляду на її помилковість і хибність; Очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення та неможливість захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову полягає у тому, що Приморська СР вже прийняла ряд рішень щодо розпорядження земельними ділянками, які знаходяться на території, за рахунок якої була розширена площа с. Приморське;
-          Приморська СР вчиняє дії, які спрямовані на передання фізичним та юридичним особам прав на користування земельними ділянками, що є частинами земель, які є предметом спірних правовідносин у цій справі. Передавши фізичним та юридичним особам прав на довгострокове користування на 49 років земельною ділянкою з метою здійснення господарської діяльності, що є частиною об`єкта ПЗФ, Приморська СР робить неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у разі задоволення судом позовних вимог, оскільки територія НПП "Тузловські лимани", за рахунок якої розширено межі с. Приморське, буде передана у користування третім особам без врахування її особливо цінного статусу. У свою чергу, у випадку задоволення позовної заяви НПП "Тузловські лимани", права третіх осіб, які отримали у довгострокове користування земельні ділянки, будуть також порушені, оскільки фактично рішення Приморської СР на підставі яких вони отримали право користування, стануть такими, що видані органом місцевого самоврядування з перевищенням наданих йому повноважень, тобто передача прав на користування земельними ділянками, які стали частиною с. Приморське до вирішення цього спору створює реальні труднощі у реалізації своїх законних прав не тільки для позивача, а й для третіх осіб;
У відзиві Білгород-Дністровської районної ради на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга є безпідставною, а наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення не відповідає дійсності.
У відзиві Лиманської СР на апеляційну скаргу вказується, що вона заперечує проти задоволення апеляційної скарги та вважає її необґрунтованою.
Інших відзивів на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги НПП "Тузловські лимани", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову є необґрунтованою.
Забезпечуючи даний позов шляхом, у який просить позивач, до набрання законної сили судовим рішенням у справі, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.
Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст. 150 КАС України (види забезпечення позову):
Суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
За правилами встановленими ч.1 ст. 151 КАС (види забезпечення позову):
Позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
{п.3 ч.1 ст. 151 виключено на підставі Закону №460-IX від 15 січня 2020 р.}
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Колегія суддів зазначає, що при розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з врахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.
В заяві про забезпечення позову, в якості підстави для такого забезпечення позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду та ефективний захист порушених прав та інтересів позивача (п.1 ч.2 ст. 150 КАС України).
Суд першої інстанції, цей довід позивача фактично проігнорував, натомість обґрунтував свою ухвалу тим, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів.
Проаналізувавши надані до суду апеляційної інстанції матеріали колегія суддів приходить до наступного.
Указом Президента України 1/2010 від 01 січня 2010 року "Про створення національного природного парку "Тузловські лимани" постановлено:
1. Створити на території Татарбунарського району Одеської області національний природний парк "Тузловські лимани". 
До території національного природного парку "Тузловські лимани" погоджено в установленому порядку включення 27 865 гектарів земель державної власності, а саме: 2 022 гектара земель запасу (у тому числі 316,831 гектара земель Піщаної коси Чорного моря та 1 705,169 гектара земель водного фонду (частина озер Шагани, Алібей та ОСОБА_2 ), що надаються національному природному парку в постійне користування, і 25 843 гектара земель (у тому числі 3 233,18 гектара земель запасу, 541 гектара земель, що перебувають у постійному користуванні державного підприємства "Саратське лісове господарство", 21 186,03 гектара земель водного фонду (частина озер Шагани, Алібей, Бурнас, а також озера Солоне, Хаджидер, Карачаус, Будури, Мартаза, Магалевське, АДРЕСА_1 ) та 882,79 гектара прилеглої акваторії Чорного моря шириною 200 метрів), що включаються до складу національного природного парку без вилучення. 
На теперішній час межі НПП "Тузловські лимани" не встановлені в натурі відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до вимог ч.4 ст. 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України": межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства; до встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Проект створення НПП "Тузловські лимани" передбачає створення НПП "Тузловські лимани" на території Татарбунарського району Одеської області за межами населених пунктів на землях державної власності загальною площею 27 865 га. 
НПП "Тузловські лимани" є Рамсарським водно-болотним угіддям міжнародного значення та об`єктом Смарагдової мережі Європи.
Предметом спору у даній справі рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" від 19 червня 2020 року №704-VII.
Позивач вважає, що на підставі оскаржуваного рішення межі с. Приморське розширені за рахунок земель державної власності, які входять до меж території НПП "Тузловські лимани". Приморська СР вчиняє дії, які спрямовані на передання фізичним та юридичним особам прав на користування земельними ділянками, що є частинами земель, які є предметом спірних правовідносин у цій справі. Передання фізичним та юридичним особам прав на довгострокове користування на 49 років земельною ділянкою з метою здійснення господарської діяльності, що є частиною об`єкта ПЗФ, Приморська СР робить неможливим ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у разі задоволення судом позовних вимог, оскільки територія НПП "Тузловські лимани", за рахунок якої розширено межі с. Приморське, буде передана у користування третім особам без врахування її особливо цінного статусу.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що забудова або, розширення меж с. Приморське, Татарбунарського району, Одеської області за рахунок земель НПП "Тузлівські лимани" в разі визнання протиправним оскаржуваного рішення ускладнить відновлення попереднього становища, що може нести загрозу НПП "Тузлівські лимани".
Інститут забезпечення позову є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.
Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з доводом апелянта, що невжиття заходів забезпечення позову, у даній справі, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених і оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
При цьому, колегія суддів акцентує увагу на тому, що нею не оцінюється законність рішення Татарбунарської РР "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" від 19 червня 2020 року №704-VII. В даному випадку, мова йде про ускладнення чи унеможливлення виконання позитивно прийнятого рішення.
Згідно з Рекомендаціями №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Міністрів Ради Європи від 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.
При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову НПП "Тузлівські лимани" у визначений позивачем спосіб, а саме: шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 151 КАС України, а також шляхом заборони іншим особам (Лиманській СР та ГУ Держгеокадастру в Одеській області) вчиняти дії, що стосуються предмета спору, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 151 КАС України
При цьому, колегія суддів вважає, що такий спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття визначених судом заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а насамперед спрямоване лише на забезпечення права позивача доступу до правосуддя в Україні та збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, а також висновки суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України, підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви НПП "Тузлівські лимани" про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Національного природного парку "Тузлівські лимани" задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 січня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву Національного природного парку "Тузлівські лимани" про забезпечення позову.
Зупинити дію рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
Заборонити Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області надавати дозволи на розробку проектів землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VIІ від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
Заборонити Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області затверджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили. 
Заборонити Лиманській сільській раді Білгород-Дністровського району Одеської області приймати будь-які інші рішення щодо розпорядження (передання у користування, оренду, власність) земельними ділянками, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області та його структурним підрозділам погоджувати проекти землеустрою щодо земельних ділянок, що знаходяться на території, за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VII від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили. 
Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області та його структурним підрозділам здійснювати державну реєстрацію земельних ділянок що знаходяться на території за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VIІ від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.
Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру в Одеській області приймати та вносити до системи електронного документообігу Держгеокадастру документацію із землеустрою щодо земельних ділянок що знаходяться на території за рахунок якої була збільшена територія села Приморське відповідно до рішення Татарбунарської районної ради Одеської області "Про встановлення меж с. Приморське на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області" №740-VIІ від 19 червня 2020 року до набрання рішенням у цій справі по суті спору законної сили.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.