Справа № 455/1491/16-ц                                Головуючий у 1 інстанції: Казан І.С. 
Провадження № 22-ц/811/3433/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В. 
Категорія:1

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Савуляка Р.В.,
суддів: Левик Я.А.., Шандри М.М.,
за участі секретаря: Сеньків Х.І.,
з участю представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Старосамбірської міської ради Львівської області, ОСОБА_1 , третя особа Старосамбірська районна державна адміністрація Львівської області, - про визнання протиправними та скасування рішень сесій Старосамбірської міської ради Львівської області,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено.
Визнано незаконними рішення 53-ї сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради Львівської області від 22 квітня 2015 року №2716 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 громадянину ОСОБА_1 » та 57-ї (111 засідання) сесії шостого скликання Старосамбірської міської ради Львівської області від 22 жовтня 2015 року №3184 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 ».
Стягнуто із Старосамбірської міської ради Львівської області у дохід держави 840грн. 80коп. судових витрат.
Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач не довів належними та допустимими доказами в чому саме полягає порушення його права оскаржуваними рішеннями.
Звертає увагу на те, що судом першої інстанції також не встановлено в чому полягає порушення прав позивача та на підставі яких належних доказів позивач вважає, що у нього виникло першочергове право саме на земельну ділянку на АДРЕСА_1 .
Зазначає, що суд першої інстанції не дослідив коли саме позивач отримав статус учасника бойових дій та чи виникло у нього на момент прийняття оскаржуваних рішень першочергове право на конкретну земельну ділянку на АДРЕСА_1 .
Стверджує, що статус учасника бойових дій позивач отримав 23 травня 2016 року та лише з цього моменту у нього виникло право на першочергове отримання земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. 
Посилається на те, що із клопотання позивача про виділення йому земельної ділянки під будівництво житлового будинку неможливо встановити підставу, з якої позивач бажає отримати ділянку з таким цільовим призначенням, не зазначено орієнтованого розміру земельної ділянки та відсутні відомості щодо місця розташування бажаної земельної ділянки. Тобто з даної заяви не вбачається, що у ОСОБА_3 було першочергове право чи інтерес щодо спірної земельної ділянки, яка належить ОСОБА_1 на підставі оспорюваних рішень. 
Звертає увагу на те, що суд першої інстанції не мотивував в чому полягає незаконність оскаржуваних рішень, якій нормі права вони не відповідають та яким чином порушують права позивача.
Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Старосамбірської міської ради Львівської області від 29 травня 2009 року №1246 ОСОБА_1 включено у список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку, контроль за виконанням цього рішення покладено на постійну комісію міської ради по розгляду земельних питань.
Рішенням Старосамбірської міської ради Львівської області від 22 квітня 2015 року №2716 ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1га в АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради.
Рішенням цієї ж міської ради від 22 жовтня 2015 року №3184 ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1 га у власність, - кадастровий номер 4625110100:03:003:0389, - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради та надано відповідачу вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель житлової та громадської забудови Старосамбірської міської ради, тобто на території, де розміщений квартал індивідуальної житлової забудови для учасників АТО.
Однак, зазначеним рішенням передувало рішення Старосамбірської міської ради Львівської області від 28 січня 2015 року №2568 «Про надання дозволу на виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в АДРЕСА_1 » з метою виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в АДРЕСА_1 для надання земельних ділянок учасникам АТО, які звертаються до міської ради із заявами про надання земельних ділянок, вирішено міській раді звернутися у відповідну ліцензовану організацію для виготовлення проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в АДРЕСА_1 ; проект детального плану території земельної ділянки подати на затвердження на чергову сесію Старосамбірської міської ради; міській раді виділити кошти для фінансування робіт по виготовленню проекту детального плану території земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків в АДРЕСА_1 .
Відповідно до проекту та висновків проекту детального планування території розміщення земельної ділянки під розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови для учасників АТО в АДРЕСА_2 (04/01-15-МД), виготовлених фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 на замовлення Старосамбірської міської ради, проект детального планування території для розміщення кварталу індивідуальної житлової забудови для учасників АТО по АДРЕСА_2 та території Старосамбірської міської ради Львівської області, що обмежена проїзною частиною вулиці Дністрова, проектованими вулицями та земельними ділянками суміжних користувачів, розроблений з метою визначення житлової забудови для учасників АТО по АДРЕСА_3 та сім резервних номерів) в м. Старий Самбір та встановлення планувальних та містобудівних обмежень у використанні даної земельної ділянки. 
Рішенням цієї ж міської ради від 22 квітня 2015 року №2695 затверджено вищезгаданий проект.
Законодавство України передбачає систему пільг для учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, зокрема, це стосується і надання земельних ділянок. 
Передусім виділення земельних ділянок таким категоріям громадян можна вважати одним з видів державної підтримки. 
Таку, згідно п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасникам бойових дій надаються пільги, а саме: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом.
Із посвідчення учасника бойових дій та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції відомо, що ОСОБА_3 є учасником бойових дій.
Згідно з рішенням Старосамбірської міської ради Львівської області від 03 вересня 2015 року №2981 його включено в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуальних житлових будинків.
Із списку учасників бойових дій (АТО), які стоять в міській раді на черзі на першочергове отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку відомо, що ОСОБА_3 дійсно перебуває в такій черзі. 
Як встановлено судом, ОСОБА_3 не скористався своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки під індивідуальне житлове будівництво.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, передбачених Конституцією України і законами України. 
За приписами статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території, та згідно ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а згідно ч. 10 цієї ж статті цього ж Закону акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції України або законам України, визнаються незаконними у судовому порядку.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 12 цього Кодексу розпорядження землями територіальних громад, а також передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу відноситься до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується висновком суду першої інстанції про те, що рішення Старосамбірської міської ради від 22 квітня 2015 року №2716 та від 22 жовтня 2015 року №3184 прийняті всупереч вимогам інших - від 28 січня 2015 року №2568 та від 22 квітня 2015 року №2695.
Оскаржувані рішення №2716 та №3184 стали підставою для набуття у власність ОСОБА_1 земельної ділянки у АДРЕСА_2 , кадастровий номер 4625110100:03:003:0389 із цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 
Як убачається із матеріалів справи ОСОБА_1 було включено в список для одержання земельної ділянки під будівництво індивідуального житлового будинку ще у 2009 році, однак, такої земельної ділянки йому до винесення оскаржуваних рішень надано не було. 
Відповідач ОСОБА_1 до винесення спірних рішень і у подальшому підтверджуючих документів статусу учасника АТО у Старосамбірську міську раду не представив, а тому і не мав права на отримання земельної ділянки в кварталі індивідуальної житлової забудови для учасників АТО по АДРЕСА_2 . 
Крім цього ОСОБА_1 погоджував межі земельної ділянки з суміжними землекористувачами, які є учасниками АТО, а отже йому було відомо, що земельна ділянка, яка надавалася у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку АДРЕСА_1 , була виділена в кварталі індивідуальної житлової забудови для учасників АТО, котрі в міській раді перебували на черзі на першочергове отримання земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку.
Відповідно до п. г ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Враховуючи вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, беручи до уваги досліджені судом докази в їх сукупності, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про визнання незаконними рішення Старосамбірської міської ради Львівської області 53-ї сесії шостого скликання від 22 квітня 2015 року №2716 «Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » та 57-ої (111 засідання) сесії шостого скликання від 22 жовтня 2015 року №3184 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 » є обґрунтованим.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.
Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін. 
Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 07 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 25 червня 2021 року.

Головуючий:                                                                Савуляк Р.В.

Судді:                                                                        Левик Я.А.

Шандра М.М.