ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/14046/20
адміністративне провадження № К/9901/5086/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Губської О. А.,
суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, провадження у якій відкрито
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року, прийняте у складі судді Каракашьяна С.К. та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, ухвалену у складі колегії суддів: Ключковича В.Ю. (головуючий), Беспалова О.О., Парінова А.Б.,
І. Суть спору:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" (далі - ТОВ "АРТ.БІЗНЕС ГРУП", позивач) звернулося до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 (далі - відповідач), третя особа: Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", в якому просило:
1.1. визнати неправомірним та скасувати п.1 Вимоги про усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» № 435 від 26.03.2020, винесеної приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 в зведеному виконавчому провадженні 61126752, щодо надання належним чином завірених копій документів, необхідних для розрахунку вартості частки боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , у статутному капіталі ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007, у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2 058 786,00 грн., а саме: копій документів фінансової звітності (баланс, звіт про фінансові результати, тощо) товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007 у повному їх обсязі з усіма додатками за останні 3 роки;
1.2. визнати неправомірними та скасувати пов`язані з оскаржуваною Вимогою раніше винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 в зведеному виконавчому провадженні № 61126752:
а) пункти: 14, 15, 16, 18, 19 Повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 31.01.2020 року за № 125-61125587/20 від 31.01.2020, стосовно витребування даних з ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007;
б) вимогу приватного виконавця від 04.02.2020 №6-1125587/20.
2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 03 квітня 2020 року на адресу ТОВ «APT. БІЗНЕС ГРУП» надійшла вимога приватного виконавця ОСОБА_3 «про усунення порушень вимог   Закону України «Про виконавче провадження»   за № 435 від 26.03.2020, в п.1 якої, відповідач зобов`язує ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», в супереч ч. 4   ст.22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»   (строк для надання відомостей становить 30 днів), в непередбачений законодавством строк та нереальний в умовах проведення в Україні карантинних заходів, у триденний строк з моменту отримання вимоги, ніби то у відповідності до п. 3 ч.3, 4 статті   18, статті   53-1 Закону України «Про виконавче провадження», надати йому належним чином завірені копії документів фінансової звітності (баланс, звіт про фінансові результати, тощо) у повному їх обсязі, зі всіма додатками за останні 3 роки. Вимога про надання копій вкаханих документів є протиправною, оскільки не ґрунтується на законі. Норми Закону України «Про виконавче провадження», на які послався виконавець не містять переліку документів, необхідних для надання виконавцю для звернення стягнення на долю боржника та незрозуміла роль таких документів в визначенні ринкової вартості долі ОСОБА_1 . Виконавцем не наведено жодного нормативного документа чи законодавчого акта, який би давав йому право витребовування фінансових документів підприємства чи інших суб`єктів господарювання за 3, 5, 10 чи більше років до порушення виконавчого провадження. Надання права виконавцю витребовування необхідних для виконання судового рішення документів, не дає йому права витребовування документів, які не мають ніякого відношення до предмету оцінки.
3. Відповідач позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні.
ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи
4. На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 перебуває зведене виконавче провадження № 61126752 про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"      солідарно з ТОВ «Енерджі Стар» заборгованості за кредитними договорами.
5. 31.01.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 було направлено листом №125-61125587/20 від 31 січня 2020 року       повідомлення       про намір звернути стягнення на частку учасника товариства (боржника), зокрема, ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2058786,00 грн., та зобов`язано впродовж 30 днів з дня отримання повідомлення надіслати на адресу приватного виконавця завірені належним чином копії документів згідно списку, у відповідності до   ст.22 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальність», одночасно було роз`яснено відповідальність за невиконання вимог виконавця, що передбачена   ст.76 Закону України «Про виконавче провадження».
6. Також, 04.02.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 на адресу ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» було направлено вимогу, в якій зобов`язано у триденний строк з моменту отримання вимоги надати інформацію про належні боржнику - ОСОБА_1 , майно та кошти, що перебувають у ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», та майно чи кошти, які ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» повинне передати зазначеному боржнику, а також надати інформацію про розмір дивідендів, виплачених боржнику ОСОБА_1 , за період з 01.01.2018 по 04.02.2020 та розмір дивідендів, які ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» повинне виплатити боржнику.
7. 23 березня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 було винесено вимогу про усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» №435-61125587/20, якою зобов`язано ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» у триденний строк з моменту отримання вимоги усунути порушення вимог   Закону України «Про виконавче провадження», а саме: пункту 3 частини третьої, частини четвертої статті   18, статті   53-1   зазначеного   Закону, та надати завірені належним чином копії документів, необхідних для розрахунку вартості частки боржника - ОСОБА_1 у статутному капіталі ТОВ «АРТ.БІЗНЕС ГРУП» у розмірі внеску до статутного фонду в сумі 2058786, 00 грн., а саме: копій документів фінансової звітності (баланс, звіт про фінансові результати, тощо) товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007 у повному їх обсязі з усіма додатками за останні 3 роки; перелік та інвентаризаційний опис основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТ.БІЗНЕС ГРУП», код ЄДРПОУ 34305007 з визначенням інвентарного номеру, року вводу в експлуатацію, балансової вартості, залишкової вартості, зносу, відсотку зносу.
8. Вважаючи неправомірним п.1 Вимоги про усунення порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» №435-61125587/20 від 26.03.2020, та пов`язані з такою Вимогою раніше винесені приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва ОСОБА_3 в зведеному виконавчому провадженні № 61126752 пункти: 14, 15, 16, 18, 19 Повідомлення про намір звернути стягнення на частку учасника товариства від 31.01.2020 року за № 125-61125587/20 від 31.01.2020 та вимогу приватного виконавця від 04.02.2020 №6-1125587/20 протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
9. Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 04 вересня 2020 року, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року, у задоволенні позовних вимог відмовив.
10. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішенням, яке може порушувати права позивача, є рішення (постанова) виконавця про застосування штрафу, і саме при його оскарженні має визначатися законність вимог, а визначення питання необхідності витребовування певної інформації та документів       віднесено до дискреційних повноважень виконавця, і обумовлено лише наявністю зв`язку з виконавчим провадженням, зокрема, з метою визначення вартості корпоративних прав, а тому, в даному випадку судом вбачається обґрунтованим витребовування відповідачем документів та інформації      у позивача.
IV. Провадження в суді касаційної інстанції 
11. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій,  посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, просив скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
12. В обґрунтування касаційної скарги скаржник посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, зокрема, щодо застосування положень   статті 87 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VII   відносно виплати вихідної допомоги у разі звільнення державного службовця.
13.1. Скаржник також зазначає, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдності правозастосовчої практики.
13.2. При цьому, позивач посилається на те, що господарське товариство виконало вимогу виконавця, надавши йому необхідні документи для проведення оцінки та звернення стягнення на долю, в значному об`ємі. Разом з тим, вимога про надання копій документів фінансової звітності (баланс, звіт про фінансові результати, тощо) у повному їх обсязі, зі всіма додатками за останні 3 роки є протиправною, оскільки не ґрунтується на законі. Норми Закону України «Про виконавче провадження», на які послався виконавець, не містять переліку документів необхідних для надання виконавцю для звернення стягнення на долю боржника. Не зрозуміла роль таких документів в визначенні ринкової вартості долі ОСОБА_1 . Визначення ринкової вартості відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» є компетенцією ніяк не приватного виконавця, а відповідно до ст.5 Закону компетенцією суб`єктів господарювання або фізичних осіб підприємців, зареєстрованих у встановленому законодавством порядку та які отримали сертифікат на здійснення оціночної діяльності.
13.3. При цьому, позивач посилається на те, що ні один пункт Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою КМУ №1440 від 10.09.2003, що регламентує правила оцінки майна оцінювачем, не надає право приватному виконавцю, в цілях проведення оцінки ринкової вартості долі боржника в ТОВ «АБГ», витребування: копії балансових звітів:ф.1 - за останні 3 роки на дату оцінки, та поквартально за останній рік; копії фінансових звітів: ф.2- за останні 3 роки на дату оцінки, та поквартально за останній рік; копії звітів про фінансово- майновий стан підприємства-ф.3 за останні 3 роки на дату оцінки. Форми №3 та №4 за останні три роки; дані про об`єми продажу продукції, що випускаються та надання послуг за останні 3 роки; кількість продукції, що було вироблено підприємством та кількість продукції, що було реалізовано у натуральному виразі за останні п`ять років та за останній рік по кварталам; суми маркетингових витрат по роках за останні п`ять років та основні напрямки таких витрат.
13.4. Скаржник зазначає, що виконавцем не наведено жодного нормативного документу чи законодавчого акту, який би давав йому право витребування фінансових документів підприємства чи іншого суб`єкту господарювання, за 3, 5, 10 чи більше років до порушення виконавчого провадження - 31 січня 2020 року, не наведено ні одного розумного аргументу в обґрунтування своїх протиправних вимог. Перелік вищезазначених документів повинен відповідати вимогам законодавства, а не думці того чи іншого виконавця судових рішень. Надання права виконавцю витребування необхідних для виконання судового рішення документів, не дає йому права витребування документів які не мають ніякого відношення до предмету оцінки. Іншими словами, ОСОБА_3 не може витребувати все що йому забажається, оскільки зміст звітів про фінансово-майновий стан підприємства-ф.3 за останні 3 роки на дату оцінки, форми №3 та №4 за останні три роки, ніяким чином не можуть вплинути на ринкову вартість долі нашого товариства, в тому числі і на після кризовий, в наслідок карантину період, наприклад червень чи вересень 2020 року. Таким чином, ринкова вартість долі визначається виключно на час проведення її оцінки відповідним суб`єктом оцінювальної діяльності.
13.5. На думку позивача,  оскарження протиправних дій (вимога це і є дія) виконавця передбачено статтею 74 Закону України « Про виконавче провадження», статтею 287 КАС України. Окружний адміністративний суд, свої висновки побудував на помилковому твердженні щодо неможливості оскарження вимог приватного виконавця, разом з тим, повинен був дати об`єктивну правову оцінку протиправним діям приватного виконавця ОСОБА_3 з врахуванням ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якої, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд, повинен був при розгляді справи дати оцінку протиправним діям суб`єкту владних повноважень ОСОБА_3 , насамперед звернувши увагу на їх невідповідність вищезазначеним мною нормам законодавства України та відповідним пунктам інструкції, що регулює питання оцінки ринкової вартості долі Товариства з обмеженою відповідальністю.
13.6. Скаржник звертає увагу, що у своїй касаційній скарзі він має на увазі правовідносини пов`язані з неправомірними (не передбачені законодавством України чи нормами Кабінету Міністрів України) діями суб`єкту владних повноважень, в даному випадку - приватного виконавця ОСОБА_3 , що пов`язані з витребуванням фінансово-господарських документів від СПД, начебто для оцінки ринкової вартості долі, переліком, не передбачених діючим законодавством України та таких, що не мають відношення до предмету оцінки, в нереальні та не обґрунтовані законодавством строки, не врахування карантинних заходів в державі. 
14. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до   статті 338 КАС України   не перешкоджає касаційному перегляду справи.
V. Джерела права й акти їх застосування
15. За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
16. Умови і порядок виконання на території України судових рішень визначаються   Законом України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження»   (у редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон № 1404-VIII).
17.   Відповідно до   статті 1 Закону №1404-VIII   виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені         Конституцією України, цим   Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього   Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього   Закону   підлягають примусовому виконанню.
18. Статтею 10 Закону №1404-VIII   визначено перелік заходів примусового виконання рішень, а саме: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
19.   Згідно з частиною першою   статті 13 Закону №1404-VIII   під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим   Законом   та іншими нормативно-правовими актами.      
20. Частиною першою   статті 18 Закону №1404-VIII   передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим   Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
21.   Відповідно до частин третьої та четвертої   статті 18 Закону №1404-VIII   виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.
21.1. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.
22.   Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5   визначено окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до   Закону   підлягають примусовому виконанню.
23. Під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених   Законом   та іншими нормативно-правовими актами (пункт 6   розділу І Інструкції №512/5).
24. Вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених   Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.
24.1. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії (пункт 9   розділу І Інструкції №512/5).
25. У вимозі, дорученні, запиті виконавця обов`язково зазначаються: найменування органу державної виконавчої служби, прізвище, ім`я та по батькові державного виконавця або прізвище, ім`я та по батькові приватного виконавця; дата відкриття та номер виконавчого провадження; реквізити виконавчого документа; строк виконання; наслідки невиконання (пункт 12   розділу І Інструкції №512/5).
26. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1404-VIII).
27. Частиною першою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
VI. Висновок Верховного Суду
28. Відповідно до частини першої   статті 341 КАС України   суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29.   Згідно з приписами частини четвертої   статті 328 КАС України   підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою   статті 353 цього Кодексу.
30. Зі змісту ухвали Верховного Суду від 22 березня 2021 року слідує, що провадження у справі відкрито з підстав, визначених пунктом 3 частини четвертої   статті 328 КАС України, а саме якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
31. Спірним питанням у цій справі є можливість оскарження вимоги державного чи приватного виконавця у судовому порядку.
32. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених   статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства   (далі -   КАС України), вважає за необхідне зазначити наступне.
33. Як було зазначено вище, згідно з частиною першою   статті 13 Закону №1404-VIII   під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим   Законом   та іншими нормативно-правовими актами.      
34. Аналіз такого правового врегулювання дає змогу суду зробити правовий висновок про те, що вимога виконавця є окремою формою вчинення ним своїх процесуальних повноважень у виконавчому провадженні, вимоги до якої встановлені   Законом №1404-VIII та Інструкцією, а тому в силу вимог частини другої   статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» така вимога може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами в порядку оскарження рішень та дій виконавців до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
35. Зважаючи на це, спірні вимоги мають бути перевірені судом першої інстанції на предмет відповідності їх нормативним вимогам з наданням належної правової оцінки відповідним аргументам сторін.
36. Відповідно до   статті 242 КАС України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
37. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
38. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
39. Верховний Суд зазначає, що оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій не відповідають вимогам щодо їх законності та обґрунтованості, оскільки ухвалені без повного і всебічного з`ясування всіх обставин, що мають значення для вирішення цього спору, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.
40. Суд касаційної інстанції відповідно до частини другої   статті 341 КАС України   позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
41. За змістом   статті 353 КАС України   підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.
Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
42. З огляду на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про недотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права щодо повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі та, як наслідок, висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
43. При новому розгляді спору суду необхідно: надати оцінку всім твердженням та аргументам сторін, перевірити законність спірного звіту про оцінку майна і прийняти законне та обґрунтоване рішення.
VII. Судові витрати
44. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.
Керуючись статтями   3,   341,   345,   349,   353,   355,   356,   359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ.БІЗНЕС ГРУП" задовольнити частково.
2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2020 року у справі №640/14046/20 скасувати і направити справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                          О. А. Губська

Судді                                                                                                    М.В. Білак

                                                                                                    О.В. Калашнікова