Ухвала                                                        
 
14 квітня 2021 року                                                                       
м. Київ
                                                                                
справа № 668/12003/15-ц
провадження № 61-3297св20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Фаловської І. М., 
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О. Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А.,
 
учасники справи:
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
треті особи: ОСОБА_5 , публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від               04 березня 2016 року в складі судді Гонтар Д. О., та постанову Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2020 року в складі колегії суддів: Радченка С. В., Бездрабко В. О., Вейтас І. В.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст вимог                                           
У серпні 2015 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна.
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 липня 1989 року. В період шлюбу ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу придбано житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . 
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 червня 2009 року з           ОСОБА_2 на користь відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - ВАТ «Державний ощадний банк України») стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 428 120,66 грн. 
На виконання вказаного рішення суду відкрито виконавче провадження, у якому описано та накладено арешт на вказаний будинок, який згодом було виставлено на прилюдні торги. 
Відповідно до протоколу проведення прилюдних торгів № 13/093/12/1-1 від 24 вересня 2012 року їх переможцем став ОСОБА_5 
27 вересня 2012 року складено та затверджено акт про реалізацію будинку, на підставі якого видано свідоцтво про придбання на прилюдних торгах вказаного житлового будинку з відповідними складовими.
Рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 02 грудня 2014 року прилюдні торги з реалізації будинку та свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів визнано недійсними. 
Однак до його ухвалення 17 жовтня 2014 року ОСОБА_5 продав придбаний будинок ОСОБА_3 . 
З посиланням на те, що відповідно до частини другої статті 388 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) ОСОБА_5 не є добросовісним набувачем нерухомого майна та не мав права його відчужувати ОСОБА_3 , просили витребувати від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 домоволодіння АДРЕСА_2 .
Короткий зміст судових рішень
Справа розглядалася судами неодноразово.
Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що лише власник майна має право на звернення до суду з віндикаційним позовом з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України, а позивачі не довели своє право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, оскільки свідомо порушили кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для витребування вказаного майна на їх користь.
Постановою Херсонського апеляційного суду Херсонської області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 04 березня 2016 року залишено без змін.
Суд апеляційної інстанції виходив з того, що приписами частини другої статті 388 ЦК України визначено неможливість витребування майна від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Ця норма фактично спрямована на повний захист інтересів добросовісного набувача, який набув у такому порядку майно, а відтак не допускає можливості витребування його власником за будь-яких умов. ОСОБА_3  придбав нічим не обтяжений у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідний житловий будинок ще до визнання торгів з реалізації арештованого нерухомого майна недійсними, а відтак є добросовісним набувачем. При цьому, судом також враховано, що задоволення позову матиме наслідком порушення права власності добросовісного набувача на належне йому майно.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
17 лютого 2020 року ОСОБА_2 надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від            04 березня 2016 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2020 року. 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
Короткий зміст вимог наведених у касаційній скарзі 
Касаційна скарга мотивована тим, що судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушені норми процесуального права. Суд першої інстанції безпідставно залучив до справи співвідповідача ОСОБА_4 , чим порушено вимоги частини першої статті 33 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК України). Окрім того, судом не досліджено та не надано оцінку наявним у справі доказам, не враховано, що у разі визнання прилюдних торгів недійсними, майно може бути витребуване від останнього набувача. Відповідні обґрунтування також підтверджуються рішеннями Верховного Суду України та Верховного Суду.
Підставами касаційного оскарження зазначено пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Аргументи інших учасників справи
03 червня 2020 року представник ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , надіслала до суду відзив на касаційну скаргу, в якій вказувала на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень. У зв`язку із цим просила касаційну скаргу залишити без задоволення, а рішення попередніх інстанцій без змін.
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2020 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.
Справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2021 року справу № 668/12003/15-ц призначено до судового розгляду.
Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 грудня 2020 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 461/12525/15-ц за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Першої Львівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.
Підставою для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, зазначила необхідність відступлення від висновку Верховного Суду України (далі - ВСУ) про те, що майно, яке вибуло з володіння власника на підставі судового рішення, ухваленого щодо цього майна, але надалі скасованого, вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею (постанови ВСУ: від 24 червня 2015 року у справі № 6-251цс15, від      21 грудня 2016 року у справі № 6-2233цс16, від 18 січня 2017 року у справі                       № 6-2776цс16), з огляду на статтю 41 Конституції України, статтю 321 ЦК України, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 521/8368/15-ц (касаційне провадження          № 61-17779св18) та від 18 березня 2020 року у справі 199/7375/16-ц (касаційне провадження № 61-35744св18), які зводяться до того, що конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар, а задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у добросовісного набувача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду вважала, що ця справа містить виключну правову проблему й її вирішення необхідне для чіткого визначення балансу захисту прав попереднього власника і нинішнього власника майна з метою належного захисту права власності.
Судові рішення у справі № 668/12003/15-ц, яка переглядається, та судове рішення у справі, яка передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Згідно пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Відповідно пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 02 березня 2021 року прийнято до розгляду справу № 461/12525/15-ц (касаційне провадження № 14-190цс20) за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , Першої Львівської державної нотаріальної контори, треті особи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , Львівське комунальне підприємство «Центральне», про визнання спадщини відумерлою, визнання свідоцтва про право на спадщину і договору купівлі-продажу квартири недійсними, скасування рішень про державну реєстрацію, витребування майна з чужого незаконного володіння, за касаційною скаргою   ОСОБА_9 на постанову Львівського апеляційного суду від 06 березня 2020 року.
Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинення касаційного провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц (касаційне провадження                 № 14-190цс20).?
Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 252, частиною другою статті 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі № 668/12003/15-ц за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: ОСОБА_5 , публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», головне територіальне управління юстиції у Херсонській області, про витребування майна, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від               04 березня 2016 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 15 січня 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 461/12525/15-ц (касаційне провадження № 14-190цс20).
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
ГоловуючийІ. М. Фаловська    Судді:В. М. Ігнатенко     С. О. Карпенко    С. Ю. Мартєв   В. А. Стрільчук