ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/16461/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Прокопчук Т.С.,     
за участю секретаря судового засідання Цвєткової К.П., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро  апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича   
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 11 січня 2021 року, (суддя суду першої інстанції Єфанова О.В.), прийняте в порядку письмового провадження в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/16461/20  за позовом ОСОБА_1  до  приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» про визнання протиправними та  скасування постанов, - 
в с т а н о в и в :
          09 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову від 28.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича у виконавчому провадженні №62877232 при примусовому виконанні виконавчого напису №9355, виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станиславовичем; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича: судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. сплаченого згідно квитанції від 04.12.2020 року; 669 грн. стягнутих на користь приватного виконавця Клименко Р.В. за витрати проведення виконавчих дій у ВП №62877232 від 28.09.2020 року; 2038,40 грн. на його ж користь як основної винагороди у ВП №62877232 від 28.09.2020 року.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що відповідачем не додержано вимог ч. 2 ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження”, а тому без достатніх на те правових підстав відкрито виконавче провадження не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи або знаходження її майна. Крім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено порядок встановлений ст.68 Закону України “Про виконавче провадження”, оскільки у позивача наявне майно, на яке можливо звернути стягнення. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову від 28.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні №62877232 при примусовому виконанні виконавчого напису №9355, виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станиславовичем. В решті позовних вимог відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в положеннях ч.ч. 1, 2 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження», якими керувався приватний виконавець при зверненні стягнення на заробітну плату боржника, чітко вказано, що звернення на заробітну плату за виконавчими документами про стягнення суми, що не перевищують 5 розмірів мінімальної заробітної плати може бути здійснене виконавцем за письмовою заявою стягувача. Оскільки стягувачем було подано до приватного виконавця відповідну заяву, а сума стягнення за виконавчим документом не перевищує 5 розмірів мінімальної заробітної плати, приватний виконавець цілком правомірно звернув стягнення за виконавчим документом на заробітну плату боржника. 
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що що 21 серпня 2020 року до приватного виконавця звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю “Авентус Україна” із заявою б/н від 13 липня 2020 року про примусове виконання рішення, в якій просили відкрити за місцем проживання (перебування) боржника виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 9355 від 08.07.2020 виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 коштів у розмірі 20384,00 гривень.
25 серпня 2020 року приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62877232, постанову про стягнення з боржника основної винагороди, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження..
В подальшому, відповідачем винесено постанову від 28.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Не погодившись із зазначеною постановою позивач звернувся до суду із адміністративним позовом. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушено порядок, визначений ст.48, ч.1 ст.68 Закону №1404, застосував положення ч.2   ст.68 Закону № 1404. При цьому, приватний виконавець не обґрунтував підстави застосування вказаної норми закону.
          Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Статтею 48 Закону № 1404-VIII визначено порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону №1404-VIII звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.
Частиною 5 статті 48 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із   законом   не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.
Відповідно до ч.8   ст. 48 Закону № 1404-VIII   виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
          Отже, за загальним правилом при визначенні черговості звернення стягнення на майно боржника перш за все стягнення за виконавчими документами звертається на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах, а вже потім на інше майно (бідь-яке рухоме та нерухоме майно боржника, його речі).
          Тобто, приписами ст. 48 Закону № 1404-VIII   встановлено загальну черговість звернення стягнення на майно боржника, яке включає грошові кошти, інші цінності, в тому числі у банківських установах, інше майно. 
В свою чергу, приписами ст. 68 Закону № 1404-VIII  визначено умови звернення стягнення саме на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 
Так, за ч. 1 ст. 68 Закону № 1404-VIII, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Відповідно до ч. 2 ст. 68 Закону  № 1404-VII,  за іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.
Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи. (ч. 3 ст. 68 вказаного Закону).
Як видно з аналізу приписів ч. 1 та 2 ст. 68 Закону № 1404-VII звернення стягнення за виконавчим документом на заробітну плату відбувається за наявності однієї з таких умов: 
1)          в разі відсутності у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум;
2)          у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів;
3)          за іншими виконавчими документами за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. В такому разі звернення стягнення  на заробітну плату, стипендію, пенсію, інший дохід допускається без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.
Системний аналіз ч. 1 та 2 ст. 68 Закону № 1404-VII не вказує на будь-яку черговість або взаємозв`язок умов, визначених вказаними приписами Закону, за яких приватний виконавець може звернути стягнення на заробітну плату , пенсію, стипендію та інші доходи боржника.  Більш того, в ч. 2 зазначеної статті чітко вказано, що за наявності відповідних умов, виконавець має право без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно (звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації ч. 1 ст. 48 Закону № 1404-VII) звертати стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію або інший дохід боржника.  
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявність однієї з визначених ч. 1, 2 ст. 68 Закону № 1404-VII умов є цілком достатньою підставою для звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію боржника.
Як видно з матеріалів справи, третя особа, як стягувач у виконавчому провадженні, в поданій заяві про примусове виконання рішення від 21.08.2020 року зазначила, що у випадку встановлення доходу боржника просить звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
          Судом також встановлено, що сума стягнення по виконавчому провадженню становить 20  384.00 грн., що є меншим від 5 розмірів мінімальної заробітної плати на відповідний 2020 рік. 
          Відтак, враховуючи наявність заяви стягувача про звернення стягнення на заробітну плату боржника, з огляду на суму стягнення, та керуючись приписами ч. 2 ст. 68 Закону № 1404-VII, приватний виконавець правомірно виніс постанову №ВП №628 про звернення стягнення на заробітну плату боржника – ОСОБА_1 , відтак підстави для її скасування – відсутні.
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині задоволених позовних вимог, та прийняти в цій частині нову постанову про відмову  в задоволенні позову.
          Керуючись ст. 243, 308, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
п о с т а н о в и в :
          
          Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Романа Васильовича   - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року  в адміністративній справі №160/16461/20 – скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови від 28.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні №62877232 при примусовому виконанні виконавчого напису №9355, виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станиславовичем та прийняти в цій частині нову постанову.
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 28.09.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Романом Васильовичем у виконавчому провадженні №62877232 при примусовому виконанні виконавчого напису №9355, виданого 08.07.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станиславовичем.
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року  в адміністративній справі №160/16461/20 – залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук