Ухвала
 
27 травня 2021 року                                                                                          
м. Київ
 
справа № 683/3559/16-ц
провадження № 61-7494ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області, у складі судді Бондарчук Л. А., від 03 січня 2017 року про відмову у відкритті провадження та ухвалу Хмельницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Ярмолюка О. І., Купельського А. В., Янчук Т. О., від 01 квітня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Заступник військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 
(до зміни назви – військова частина – польова пошта НОМЕР_2 ) звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в розмірі 112 405,74 грн. 
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 
від 03 січня 2017 року відмовлено у відкритті провадження у справі № 683/3559/16-ц.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, військова частина НОМЕР_1 у березні 2021 року подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року відмовлено.
29 квітня 2021 року засобами поштового зв`язку військова частина НОМЕР_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року.
За змістом частини першої статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року необхідно відмовити з таких підстав.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Із аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області 
від 03 січня 2017 року у справі № 683/3559/16-цне була предметом апеляційного перегляду.
Таким чином, ухвала Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року до її апеляційного перегляду не може бути оскаржена в касаційному порядку.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З цих підстав необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження в частині оскарження військовою частиною НОМЕР_1 ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року.
Також необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження із перегляду ухвали Хмельницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року, з наступних підстав. 
У касаційній скарзі військова частина НОМЕР_1 , посилаючись на порушення апеляційним судом норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження, просить оскаржуване судове рішення скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційну скаргу на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року було подано в передбачений законом строк з дня отримання копії ухвали суду першої інстанції, оскільки військова частина НОМЕР_1 отримала копію ухвали від 03 січня 2017 року лише у березні 2021 року, а до цього очікувала, що процесуальних прав позивача буде дотримано прокурором шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції або звернення до суду адміністративної юрисдикції.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали апеляційного суду від 01 квітня 2021 року є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом частини другої статті 358 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування та тлумачення.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно частини четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частини другої статті 294 ЦПК України (в редакції на час постановлення 03 січня 2017 року ухвали суду першої інстанції) апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Апеляційну скаргу на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року військова частина НОМЕР_1 подала у березні 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України (в редакції на час подання апеляційної скарги), незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
Апеляційним судом встановлено, що копію ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року прокурор, який подав позов в інтересах військової частини, та сама військова частина НОМЕР_1 отримали 26 січня 2017 року.
Таким чином строк на апеляційне оскарження ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року для позивача сплив 31 січня 2017 року.
Згідно із частиною першою статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини 
(далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України»).
Апеляційний суд, встановивши, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення суду першої інстанції, а наявність випадків, передбачених частиною другою статті 358 ЦПК України, військовою частиною НОМЕР_1 не доведена, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга в частині оскарження ухвали Хмельницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року є необґрунтованою, та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 січня 2017 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 01 квітня 2021 року у справі за позовом заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    В. В. Шипович
     Є. В. Синельников
     С. Ф. Хопта