ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 квітня 2021 року                                                                м. Чернівці
справа № 725/3666/20
провадження №22-ц/822/359/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Височанської Н. К.
суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б. 
секретар Герман Я.І. 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 січня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Нестеренка Є.В.,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У  серпні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення на утримання дитини. 
Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції
Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 січня 2021 року позов задоволено частково.
Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 04.06.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 818.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.
Стягнуто з   ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 639 грн. 16 коп.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3520 грн. 
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
12 січня 2021 року представником позивачки подано до суду першої інстанції клопотання про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат з оплати професійної правничої допомоги на загальну суму 13 224 грн 40 коп.
Додатковим рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 січня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у розподілі додаткових судових витрат з оплати професійної правничої допомоги.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги та позиції інших учасників
ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , на додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 січня 2021 року подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати у розмірі 7852 грн 91 коп.
Посилається на те, що позивач вчинила всі необхідні дії спрямовані на відшкодування за рахунок відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, однак останній не скористався своїм правом на відповідні заперечення проти таких вимог.
Таким чином, суд першої інстанції не мав права з власної ініціативи зменшувати розмір понесених стороною витрат, з підстав наявності сумнівів щодо співмірності гонорару адвоката із складністю справи.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Позиція апеляційного суду 
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права 
Відмовляючи у задоволенні розподілу судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що заявлений позивачкою розмір витрат на професійну правничу допомогу є необґрунтованим та неспівмірним із складністю справи.
З таким висновком повністю не погоджується колегія суддів.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У Рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії», заява № 58442/00, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
За змістом частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачку ОСОБА_1 у даній справі представляло Адвокатське об`єднання «Поляк і Партнери» на підставі договору про надання професійної правничої допомоги від 19 серпня 2020 року. Відповідно до умов договору про надання правової допомого, година роботи адвоката визначена в межах 40 % розміру мінімальної заробітної плати встановленої на 1 січня поточного року (а.с.172-173).
Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 04 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3520 грн. 
Протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ОСОБА_1 , інтереси якої представляло Адвокатське об`єднання «Поляк і Партнери», подала до суду першої інстанції клопотання про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надала відповідні докази.
Зокрема на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, Адвокатське об`єднання «Поляк і Партнери» подало до суду першої інстанції звіт (акт) про надані послуги, квитанцію до прибуткового касового ордеру №23/20/12 від 23 грудня 2020 року на суму 3824,40 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №30/20/10 від 30 жовтня 2020 року на суму 5400 грн.
Натомість, відмовляючи у розподілі витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції належним чином не обґрунтував у чому полягає неспівмірність та необґрунтованість таких витрат.
Відповідно до звіту виконаних послуг із надання професійної правничої допомоги від 23 грудня 2020 року на виконання умов договору Адвокатське об`єднання «Поляк і Партнери» надало такі послуги:
- консультація в офісі. Ознайомлення з матеріалами справи. Визначення правової позиції (0:30 год.);
- підготовка позовної заяви про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Виготовлення копій заяви та додатків до неї стороні та для суду (3 год.);
- підготовка клопотання про доручення доказів до матеріалів справи (0:30 год.);
- підготовка відповіді на відзив. Підготовка клопотання про виклик свідків (2 год.);
- представництво інтересів позивача у судовому засіданні у суді першої інстанції (1 год). Загальний розмір витрат на правову допомогу визначений у розмірі 13 224 грн.40 коп за 7 годин витраченого часу (а.с.174). 
У відзиві на позовну заяву відповідач висловлював свої заперечення щодо не співмірності заявлених витрат на правничу допомогу. Посилався на те, що позивачка працює помічником адвоката в Адвокатському об`єднанні «Поляк і Партнери», тому вважає, що розмір понесених витрат на надання адвокатським об`єднанням в якому вона працює є штучно завищеним. Зазначає, що на підготовку позивачкою або адвокатом позовної заяви про розірвання шлюбу та стягення аліментів, зміст якої є стандартним, витрачається не більше 1 години часу, а не 3 години, як зазначено нею в розрахунку (а.с.61).
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не скористався своїм правом на відповідні заперечення проти стягнення витрат на правову допомогу.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судових збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Розмір задоволених судом першої інстанції вимог складає 100% та 76%,
Однак колегія суддів вважає, що визначений позивачкою та її адвокатом розмір витрат на правову допомогу є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час, розмір задоволених позовних вимог.
Розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
Таким чином, колегія суддів вважає за можливе визначити розмір витрат, що підлягає відшкодуванню, виходячи з критерію їх розумної необхідності, складності справи та з урахуванням заперечень з боку відповідача, висловлені у відзиві на позовну заяву щодо розміру таких витрат.
Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:
1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;
4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;
5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;
6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;
8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Виготовлення копій заяви та додатків до неї стороні та для суду не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу. 
Отже, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, виконаної адвокатом роботи та розміру задоволених позовних вимог, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з відповідача на користь позивачки таких витрат у розмірі 3 000,00 грн. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , задовольнити частково. 
Додаткове рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 18 січня 2021 року скасувати.
Стягнути з з ОСОБА_2  на користь  ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складений 16 квітня 2021 року.

Головуючий                                                Н.К. Височанська
Судді:                                                 І.М. Литвинюк
                        І.Б. Перепелюк