ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2021 року 
м. Київ

Справа №  926/1394/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В. А. - головуючого, Багай Н. О., Случа О. В.,
за участю секретаря судового засідання - Дерлі І. І.,
за участю представників сторін:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
третьої особи - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 (судді: Орищин Г. В. - головуючий, Желік М. Б., Скрипчук О. С.)
та рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 (суддя Байталюк   В. Д.)
за позовом Чернівецької обласної ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Обласне комунальне підприємство "Центр комунального майна"
про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1. 23.06.2020 Чернівецька обласна рада (далі - Рада, Позивач) звернулася до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" (далі - ТОВ "Жентол", Товариство, Відповідач) про:
1) припинення дій, які порушують право власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області та балансоутримувача Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна" шляхом заборони Відповідачу вчиняти будь-які дії щодо знесення проведених робіт, щодо відновлення будівлі операторської (літ. Д), проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці;
2) зобов`язання Відповідача звільнити територію за адресою вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці від матеріалів, техніки, іншого майна та матеріальних цінностей, яке належить йому або його підрядникам.
1.2. Позов мотивований тим, що Відповідач, всупереч рішень судів у справах №926/3042/16, № 926/3701/16, № 910/4032/18, без будь-яких правових підстав та дозвільних документів, в порушення вимог статей 317, 319 Цивільного кодексу України, проводить будівельні роботи на об`єкті.
2. Короткий зміст судових рішень у справі
2.1. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у справі №926/1394/20, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021, задоволено позов Чернівецької обласної ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" про усунення перешкод у користуванні майном. Припинено дії, які порушують право власності Територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області, балансоутримувача Обласного комунального підприємства "Центр комунального майна" шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Жентол" вчиняти будь-яких дій щодо знесення проведених робіт, щодо відновлення будівлі операторської (літ. Д), проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Жентол" звільнити територію за адресою: вул. Енергетична, 2 в м. Чернівці, від матеріалів, техніки, іншого майна та матеріальних цінностей яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Жентол" або його підрядникам.
2.2. Зазначені судові рішення обґрунтовано тим, що на підставі договорів оренди майна № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012 Відповідач набував право оренди на автозаправну станцію з трьох блок-пунктів та на приміщення операторної АЗС літ. Д площею 29,8 м кв. за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 з метою їх реконструкції та розміщення автозаправної станції. Строк дії обох договорів оренди сплив 01.10.2016. Після завершення строку дії вказаних договорів Позивач у встановленому порядку відмовився продовжувати їх дію та правомірно пред`явив до Відповідача вимогу про повернення належного йому майна. Правовідносини між сторонами із вказаних питань були предметом судового розгляду у справах №926/3042/16, № 926/3701/16, № 910/4032/18. Право власності Позивача та законність його дій щодо повернення майна підтверджено рішеннями судів у вказаних справах, що набрали законної сили, і такі обставини є преюдиційними, а також підтверджено доказами у цій справі. Таким чином, враховуючи, що договори оренди майна № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012, укладені між Чернівецькою обласною радою і ТОВ "Жентол", є припиненими, за висновком господарських судів, Відповідач не має жодної законної підстави користуватися спірним майном і здійснювати відповідні будівельні роботи.
3. Короткий зміст вимог касаційної скарги, позиції інших учасників справи
3.1. У касаційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Жентол" просить повністю скасувати вказані судові рішення і передати справу повністю на новий розгляд для продовження розгляду.
3.2. У якості підстави для подання зазначеної скарги заявник посилається на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм статті 48 Господарського процесуального кодексу України, викладених в постановах від 03.03.2020 у справі № 918/387/19, від 21.04.2020 у справі № 916/1872/19.
3.3. Крім того, обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження судових рішень, заявник посилається на безпідставну відмову апеляційного суду у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
3.4. У касаційній скарзі ТОВ "Жентол" також було заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку.
Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Разом з тим, у вказаному клопотанні не наведено будь-яких доводів та обґрунтувань того, що захист прав чи інтересів скаржника стане неможливим без вжиття зазначених заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим поворот виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
З огляду на викладене, розглянувши зазначене клопотання ТОВ "Жентол" про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду у касаційному порядку, Суд дійшов висновку про його необґрунтованість та відмовив у його задоволенні.
3.5. У відзиві на касаційну скаргу Рада просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
3.6. У судове засідання, призначене на 16.06.2021, сторони (їх представники) не з`явилися, хоча були своєчасно та належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.
4. Обставини встановлені судами
4.1. Господарськими судами встановлено, що між особами, які є сторонами у цій справі, вже існували судові спори щодо нерухомого майна за адресою: м.Чернівці, вул. Енергетична, 2.
4.2. Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.01.2017 у справі №926/3042/16, залишеним без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій, було відмовлено в позові ТОВ "Жентол" до Чернівецької обласної ради про визнання укладеним договору купівлі-продажу об`єктів приватизації - нерухомого майна, яке було об`єктом оренди за договорами № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012 (автозаправна станція з трьох блок-пунктів та приміщення операторної АЗС літ. Д).
Відмовляючи в позові ТОВ "Жентол" у вказаній справі суди виходили з того, що Відповідачем не було дотримано встановленого порядку для приватизації спірного майна, оскільки останнє не зверталось до ради з відповідною заявою про приватизацію, а також у зв`язку із тим, що після завершення строку дії договорів оренди Товариство втратило право на приватизацію.
4.3. Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 11.01.2017 у справі №926/3701/16, залишеним без змін постановами судів апеляційної та касаційної інстанцій, було задоволено позов Чернівецької обласної ради до ТОВ "Жентол" та зобов`язано товариство звільнити орендоване нерухоме майно, а саме, будівлю заправки літ. Д площею 29,80 кв.м (приміщення операторної АЗС), що знаходиться за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 та передати балансоутримувачу ОКП "Центр комунального майна", як уповноваженому представнику, за актом приймання передачі до 30.01.2017.
Задовольняючи позов Чернівецької обласної ради у зазначеній справі суди виходили з того, що Позивач у встановленому порядку відмовився продовжувати договір оренди від 01.01.2012 на новий строк, про що належним чином повідомив Відповідача листами № 01-14/39-741 від 29.08.2016, № 01-14/39-893 від 11.10.2016, а також листом балансоутримувача № 82 від 30.09.2016.
4.4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2018 у справі №910/4032/18, залишеним без змін постановою суду касаційної інстанції, відмовлено в позові ТОВ "Жентол" до Чернівецької обласної ради про визнання права спільної часткової власності на об`єкт незавершеного будівництва - автозаправної станції, яка знаходиться в м. Чернівці на вул. Енергетичній, 2 з часткою спільної часткової власності в розмірі 92%.
Відмовляючи в позові ТОВ "Жентол" у вказаній справі суди виходили з того, що створення Товариством нової речі (новоствореного нерухомого майна), як результату поліпшення орендованого майна, не відбулося, оскільки вказане майно не було введене в експлуатацію та зареєстроване у встановленому законом порядку. При цьому, у постанові суду касаційної інстанції було зазначено, що протягом березня-серпня 2016 року ТОВ "Жентол" проводило роботи з реконструкції орендованої АЗС.
4.5. При цьому вищенаведеними рішеннями господарських судів було встановлено, зокрема, наступні обставини.
4.6. 15.10.2008 між Чернівецькою обласною радою та Приватним підприємством "Женнафта", правонаступником якого є ТОВ "Жентол", укладено договір № 10/08, предметом якого була оренда автозаправної станції з трьох блок-пунктів за адресою: м.   Чернівці, вул. Енергетична, 2, що перебувала на балансі ОКП "Інватранс" (правонаступник - Обласне комунальне підприємство "Центр комунального майна").
Відповідно до п. 1.3. договору майно передається в оренду для реконструкції та розміщення автозаправної станції.
Згідно з п. 1.2. договору строк його дії - до 13.10.2011.
4.7. 01.01.2012 між Чернівецькою обласною радою та ТОВ "Жентол" укладено договір №1/12, предметом якого була оренда нерухомого майна - приміщення операторної АЗС літ. Д загальною площею 29,8 кв.м, що розташоване за адресою: м.Чернівці, вул.   Енергетична, 2 та перебуває на балансі Обласного комунального підприємства "Інватранс".
Відповідно до п. 1.3. договору майно передається в оренду для розміщення операторної АЗС з можливою реконструкцією.
Згідно з п. 1.2. договору строк його дії - до 30.12.2014.
4.8. Додатковими угодами до вищевказаних договорів від 29.03.2016 сторони продовжили строк їх дії до 30.09.2016.
4.9. Рішенням Чернівецької обласної ради № 29-25/14 від 11.04.2014 було надано ТОВ "Жентол" дозвіл на реконструкцію орендованого майна відповідно до договорів оренди № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012.
Згідно з п.п. 2.1., 2.3. зазначеного рішення після здійснення реконструкції та введення в експлуатацію орендованого майна ТОВ "Жентол" відшкодовує Чернівецькій обласній раді ринкову вартість зазначеного майна, яка визначається згідно зі звітом про оцінку майна. Після відшкодування вартості майна ТОВ "Жентол" стає власником реконструйованого майна в тій його частині, яка в ході проведення робіт з реконструкції буде демонтована (ліквідована) повністю.
4.10. Рішенням Чернівецької обласної ради № 44-4/16 від 15.03.2016 затверджено звіти про незалежну оцінку вартості приміщення операторної АЗС літ. Д і про незалежну оцінку машин та обладнання (пункт 1). Викладено в новій редакції пункти 2.1., 2.3. рішення № 29-25/14 від 11.04.2014, відповідно до якої зазначено про відшкодування ТОВ "Жентол" вартості орендованого майна до початку реконструкції (пункт 2).
4.11. Рішенням Чернівецької обласної ради № 193-7/16 від 21.09.2016 пункт 1 рішення від 15.03.2016 № 44-4/16 щодо затвердження звітів про незалежну оцінку майна скасовано.
4.12. 29.09.2016 Чернівецька обласна рада звернулась до ТОВ "Жентол" з листом № 01-14/39-741, в якому зазначила, що відповідно до висновку постійної комісії з питань приватизації та управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області від 29.08.2016 договори оренди № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012 на новий строк продовжуватись не будуть. Після закінчення дії договорів, товариство має передати у 10-денний строк орендоване майно за актом приймання-передачі повноважному представнику ради - Обласномк комунальному підприємству "Центр комунального майна".
4.13. При цьому господарськими судами у цій справі додатково встановлено, що відповідно до акта державного виконавця від 21.09.2017 будівля заправки літ. Д площею 29,80 кв.м (приміщення операторської АЗС) розібрана, балансоутримувачу передано фундамент, цеглу від розібраної операторної та територію, на якій розташований вищезазначений фундамент.
4.14. У зв`язку з необхідністю відновлення вказаної будівлі, 01.04.2019 між ОКП "Центр комунального майна" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріксон Плюс" (підрядник) був укладений договір підряду № 01П, відповідно до умов якого підрядник зобов`язувався в межах договірної ціни виконати власними та залученими силами в строки і за цінами, обумовленими у даному договорі, роботи з реконструкції (відновленню) будівлі операторської (літ. Д) на вул. Енергетичній 2 в м. Чернівці з додержанням будівельних норм і правил.
Згідно з п. 2. договору загальна вартість підрядних робіт визначалась в сумі 239 106 грн.
4.15. Відповідно до акта приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в за квітень 2019 року і довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3 за квітень 2019 року роботи були виконані на суму 56 434,80 грн.
4.16. Водночас, у період з грудня 2019 року по серпень 2020 року будівельні роботи за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 здійснював і Відповідач.
4.17. Так, протоколом огляду місця події від 20.12.2019, складеного слідчим Садгірського відділення поліції Чернівецького відділу поліції Головного управління національної поліції в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції Лясовським І. О. було підтверджено проведення робіт ТОВ "Жентол" за адресою: вул. Енергетична, 2. Протокол огляду підписаний, зокрема, і директором ТОВ "Жентол" Цуриком Євгеном Тодоровичем, який не заперечував факту проведення працівниками товариства будівельних робіт та руйнування, при цьому, робіт проведених Обласним комунальним підприємством "Центр комунального майна".
4.18. Обставини проведення Відповідачем будівельних робіт на місці будівлі операторської літ. "Д", внаслідок чого було пошкоджено (знищено) результати проведених Позивачем у 2019 році робіт, підтверджуються також складеними балансоутримувачем - Обласним комунальним підприємством "Центр комунального майна" актами від 18.12.2019, 25.01.2020, 27.01.2020, 26.05.2020, 29.06.2020, 05.08.2020 та від 14.08.2020 з відповідною фотофіксацією.
4.19. Судом апеляційної інстанції також враховано, що відповідно до свідоцтва про право власності від 29.06.2006, витягу про реєстрацію права власності від 30.06.2006, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.11.2020 за №232865920 та витягу з Державного земельного кадастру України від 07.10.20020 за № НВ-7305783852020, об`єкт нерухомості (який включає у себе будівлю заправки літ. Д пл. 29,8 кв.м) та земельна ділянка за адресою: м.Чернівці, вул. Енергетична, 2 перебувають у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернівецької області в особі Чернівецької обласної ради.
4.20. Посилаючись на те, що Рада позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням операторної АЗС, літ Д, площею 29,8 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Енергетична, 2, внаслідок неправомірних дій Відповідача, спрямованих на знищення майна Позивача, Рада звернулась з цим позовом до суду.
5. Позиція Верховного Суду
5.1. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
5.2. Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
5.3. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
5.4. За змістом статті 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю та мирно володіти своїм майном; право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
5.5. При цьому згідно з частиною п`ятою статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
5.6. Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
5.7. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).
5.8. Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
5.9. Відповідно до частини першою статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
5.10. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України). Указані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
5.11. У розумінні норм статті 391 Цивільного кодексу України право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
5.12. При цьому підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
5.13. З огляду на викладене, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17.
5.14. Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договорів оренди майна №10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012, укладених з Чернівецькою обласною радою, Відповідач набував право оренди на автозаправну станцію з трьох блок-пунктів та на приміщення операторної АЗС літ. Д площею 29,8 м кв. за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2 з метою їх реконструкції та розміщення автозаправної станції.
Строк дії обох договорів оренди закінчився 01.10.2016. Після завершення строку вказаних договорів Позивач у встановленому порядку відмовився продовжувати їх дію та правомірно пред`явив до Відповідача вимогу про повернення належного йому майна.
5.15. Зазначені обставини було встановлено судами під час розгляду справ №926/3042/16, № 926/3701/16, № 910/4032/18, предметом дослідження в яких були правовідносини, що склалися між сторонами із вказаних питань.
5.16. Відповідно до частини четвертої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
5.17. Так, право власності Позивача та законність його дій щодо повернення майна було підтверджено в рішеннях господарських судів у вказаних справах, що набрали законної сили, і такі обставини є преюдиційними. Крім того, як обґрунтовано зазначили суди попередніх інстанцій, наведене підтверджується й доказами, що містяться у матеріалах цієї справи.
5.18. Отже, враховуючи встановлені судами у справах № 926/3042/16, №926/3701/16, №910/4032/18 та у цій справі істотні обставини, зокрема щодо припинення договорів оренди майна № 10/08 від 15.10.2008 та № 1/12 від 01.01.2012, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли законних і обґрунтованих висновків про те, що Відповідач не має жодної законної підстави користуватися спірним майном і здійснювати відповідні будівельні роботи, у зв`язку з чим задовольнили позов.
5.19. Що стосується доводів заявника про неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування норм статті 48 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, на думку скаржника, він є неналежним відповідачем у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.
5.20. Відповідно до частин другої - четвертої статті 48 Господарського процесуального кодексу України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.
Отже, скаржник посилається на неврахування господарськими судами попередніх інстанцій висновків суду касаційної інстанції щодо застосування норм процесуального права, які стосуються, зокрема, механізму заміни неналежного відповідача у випадку, якщо буде з`ясовано, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за ним.
Разом з тим, як встановлено господарськими судами на підставі поданих сторонами доказів, у період з грудня 2019 року по серпень 2020 року саме Відповідач здійснював будівельні роботи на спірному об`єкті нерухомості за адресою м. Чернівці, вул. Енергетична, 2, чим чинив перешкоди власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування вказаним майном.
Таким чином, доводи заявника про неврахування місцевим та апеляційним судами висновків суду касаційної інстанції щодо застосування вказаних норм процесуального права є необґрунтованими та такими, що фактично спрямовані на спонукання Суду до необхідності переоцінки наявних в матеріалах справи доказів і встановлення нових обставин справи, що, відповідно до норм статті 300 Господарського процесуального кодексу України, виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
5.21. Щодо посилання скаржника на безпідставну відмову апеляційного суду у задоволенні клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на стадії апеляційного перегляду, то вказані доводи також є необґрунтованими, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції розглянув вказане клопотання та відмовив в його задоволенні, оскільки Відповідач не обґрунтував поважності причин неподання зазначеного доказу до суду першої інстанції згідно з частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, оглянувши відповідний витяг, суд апеляційної інстанції встановив, що інформація про право власності у ньому була внесена станом на червень 2020 року, тобто, на момент розгляду спору у даній справі судом першої інстанції.
Колегія суддів звертає увагу, що статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, чого скаржником зроблено не було.
5.22. Доводи заявника про те, що місцевий та апеляційний суди, всупереч вимог чинного процесуального законодавства, не з`ясували чи є він володільцем спірного нерухомого майна є безпідставними, оскільки, як вже зазначалося, негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном.
5.23. Інші доводи касаційної скарги не спростовують законних та обґрунтованих висновків господарських судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову і, як зазначає сам заявник у своїй касаційній скарзі, зводяться до необхідності долучення до справи доказів про право власності на спірне майно, переоцінки доказів та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.
6. Висновки Верховного Суду
6.1. Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
6.2. За змістом пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
6.3. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
6.4. З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення у справі прийнято із додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для їх скасування не вбачається.
7.Розподіл судових витрат
7.1. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина чотирнадцята статті 129 Господарського процесуального кодексу України).
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Жентол" залишити без задоволення.
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 та рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.10.2020 у справі №926/1394/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В. А. Зуєв

                                                                                                    Н. О. Багай

                                                                                                    О. В. Случ