ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 травня 2021 року           справа №360/4725/20 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Ястребової Л.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року по справі №360/4725/20  (суддя 1-ї інстанції Захарова О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                     ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення з 90% до 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 123, при перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці;
-зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 123 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум.
В обґрунтування позову зазначив, що з 14 грудня 2016 року перебуває на обліку в управлінні, отримує довічне грошове утримання судді у відставці. 
Розпорядженням від 28.07.2017 року позивачу пенсійним органом призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 14.12.2016.
Після визнання неконституційними положень пункту 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII), як суддя у відставці, він набув право на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання, виходячи з розміру суддівської винагороди, обчисленої відповідно до статті 135 та підпункту 4 пункту 24 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, які визначають розмір суддівської винагороди працюючого судді.
Рішенням відповідача від 06 травня 2020 року позивачу було  відмовлено в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом порушених прав.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року у справі № 360/3072/20, що набрало законної сили 20 жовтня 2020 року, зокрема, зобов`язано відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 року №123 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19.02.2020 року.
Відповідачем здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, який розраховано  в розмірі 54% від суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, незважаючи на те, що раніше такий розмір розрахунку складав 90%.
Між тим, такі дії відповідача є протиправними, оскільки  на момент виходу у відставку за чинним на той час Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований як 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому відсутні підстави для застосування механізму його нового обчислення із застосуванням норм частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо зменшення ОСОБА_1 відсоткового значення розміру щомісячного грошового утримання судді у відставці з 90% до 54% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 19 лютого 2020 року.
Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 19 лютого 2020 року перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 123, з урахуванням фактично виплачених сум.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Обґрунтування апеляційної скарги. 
На виконання судового рішення відповідачем здійснено перерахунок щомісячного грошового утримання позивача з 19.02.2020. Перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці здійснено у відповідності до вимог статті 142 Закону України від 02.06.2016 № 1402 «Про судоустрій і статус суддів», який передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. 
Крім того, з заявою встановленого зразка для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди діючого судді позивач не звертався.
Оскільки позивач має стаж роботи на посаді судді 22 роки 11 місяців 04 дні, відповідачем правильно здійснено зменшення розміру щомісячного грошового утримання позивача з 90% суддівської винагороди до 54% (2 роки*2%)
Крім того, в бюджеті відсутні кошти на виплату (фінансування) пенсій.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, зазначає наступне.
Фактичні обставини справи. 
ОСОБА_1 є суддею у відставці Апеляційного суду Луганської області, отримує щомісячне довічне грошове утримання (арк. спр. 8-14).
Позивачу з 14 грудня 2016 року призначено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 84% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, стаж судді складає 22 роки 11 місяців 04 дні (арк. спр. 48).
Рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 25.05.2017 у справі № 414/529/17, залишеним без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, зокрема, зобов`язано Рубіжанське обєднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, як правонаступника управління Пенсійного фонду в Кремінському районі Луганської області, здійснити перерахунок призначеного 14.12.2016р. ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 84 відсотків заробітку судді і призначити ОСОБА_1 у розмірі 90 відсотків заробітку судді (суддівської винагороди), працюючого на відповідній посаді без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, включивши до стажу роботи судді, який визначений Законами України «Про статус суддів» і «Про судоустрій і статус суддів», що діяли в редакціях на час набуття ОСОБА_1 такого права, крім роботи на посаді судді, період проходження строкової військової служби з 26.04.1982 року по 07.06.1984 року включно, що складає 02 роки 01 місяць 11 днів, половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному начальному закладі Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 року по 30.06.1988 року включно, що складає 01 рік 11 місяців, період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого прокуратури Перевальського району Ворошиловградської (на даний час «Луганської») області, прокурора відділу за наглядом за виконанням законів про неповнолітніх, прокурора відділу за наглядом за слідством та дізнанням в органах МВС прокуратури Ворошиловградської (на даний час «Луганської») області з 22.05.1989 року по 10.01.1994 року включно, що складає 04 роки 07 місяців 18 днів (а.с.15-22)
Розпорядженням Рубіжанського ОУПФУ Луганської області № 166575 від 28.07.2017 позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 14.12.2016 на підставі постанови Кремінського районного суду Луганської області від 25.05.2017 у справі № 414/529/17 (арк. спр. 62-64, 65 зв. бік, 68-71).
Позивач 05 березня 2020 року звернувся до пенсійного органу з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, разом з якою надав довідку Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 123 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці (арк. спр. 72, 73)
Рішенням від 06 травня 2020 року № 95 відповідач відмовив позивачу в проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону № 1402-VI за заявою від 05 березня 2020 року (арк. спр. 74-75).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в справі № 360/3072/20, яке набрало законної сили 20.10.2020 року визнано протиправним та скасовано рішення Рубіжанського ОУПФУ Луганської області від 06.05.2020 № 95 про відмову в перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 ; зобов`язано Рубіжанське ОУПФУ Луганської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 123 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 19 лютого 2020 року (арк. спр. 25-30).
На виконання  рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 вересня 2020 року в справі № 360/3072/20 позивач 21 жовтня 2020 року звернувся до відповідача із заявою (арк. спр. 31).
Листом від 04 листопада 2020 року відповідач повідомив позивача, що управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, починаючи з 19 лютого 2020 року. На виконання рішення суду управлінням прийнято рішення від 22.10.2020 №167 «Про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно з рішенням суду». Щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці перераховано з 19.02.2020 та буде профінансовано з урахуванням проведеного перерахунку у листопаді 2020 року. За минулий період обліковано та нараховано на окрему виплатну відомість. Заборгованість по перерахунку включена до реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (арк. спр. 32).
Протокол перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, здійсненого на виконання рішення суду, свідчить, що під час перерахунку позивачу зменшено відсоткове значення розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, з якого обчислюється розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача, до 54% (арк. спр. 80)
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що при перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці його розмір має обчислюватися, виходячи із відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, право на яке особа набула на момент виходу у відставку, і його розмір не може зменшуватися внаслідок подальших змін в законодавстві.
Отже, застосування відповідачем відсоткового показника, передбаченого частиною третьою статті 142 Закону № 1402-VIII, до перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача є протиправним, оскільки цей показник стосується призначення нового щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не перерахунку раніше призначеного.
Оцінка суду.
Частиною 2 статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
В силу статті 130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Частиною четвертою та п`ятою статті 142 Закону №1402-VI передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.
Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, визнано таким, що не відповідає Конституції України.
Конституційним Судом України в рішенні зазначено, що право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів.
Також Конституційний Суд України зазначив, що розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів, які не проходили оцінювання за критеріями компетентності, професійної етики або доброчесності та вийшли у відставку, відрізняється від розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які вийдуть у відставку після успішного проходження такого оцінювання.
Отже, судді, які вже перебувають у відставці та досягли шістдесятип`ятирічного віку, з об`єктивних причин не мають можливості пройти кваліфікаційне оцінювання на відповідність займаній посаді і пропрацювати після цього три роки, що є обов`язковою умовою для отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом № 1402-VIII.
Тому щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.
Запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу ХІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини 1 статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.
Таким чином, право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126,130 Конституції України, ст.142 Закону №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань.
Матеріали справи свідчать, що відповідач здійснив перерахунок довічного грошового  утримання судді у відставці позивачу з 19 лютого 2020 року на підставі довідки Луганського апеляційного суду від 05 березня 2020 року № 123 про суддівську винагороду працюючого судді для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до судового рішення.
Проте, пенсійним органом при перерахунку застосовано процентний відсоток 54%.
Між тим позивач вважає правильним застосування цього чинника в розмірі 90%, оскільки  на момент виходу у відставку за чинним на той час Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований як 90% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, тому відсутні підстави для застосування механізму його нового обчислення із застосуванням норм частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII.
Апеляційний суд вважає такі доводи позивача помилковими з огляду на наступне.
Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці призначене у розмірі визначеному Законом № 2453-VI, яким передбачалась інша формула обрахунку грошового утримання, зокрема, розмір суддівської винагороди та відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.
Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 у справі № 2-р/2020 вказав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує діючий суддя.
Положеннями статті 142 Закону № 1402 передбачено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Зазначена норма чітка, однозначна, зрозуміла та не вступає в колізію з іншими нормами.
З 18.02.2020 року з моменту постановлення Рішення Конституційного Суду України №2-р/2020 від 18.02.2020 року  Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010 в частині регулювання щомісячного грошового утримання, остаточно втратив чинність.
Діючим Законом, передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї, для нарахування щомісячного грошового утримання.
Верховний Суд у рішенні від 16.06.2020 року по зразковій справі №620/1116/20 (Пз/9901/5/20) дійшов висновку про наявність у судді у відставці, який отримує щомісячне грошове утримання у розмірі обчисленому згідно положень Закону № 2453-VI, права (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону України №1402-VIII.
На підставі викладеного, оскільки чинним Законом № 1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно за складовими, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання (розмір суддівської винагороди за Законом № 1402-VIII; розмір відсотку за Законом № 2453-VI).
Неможливо використовувати для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складові, які передбаченні для різних формул обрахунку грошового утримання за різними Законами: розмір винагороди за новим законом, а відсоток цієї винагороди за старим чи навпаки.
У зв`язку з викладеним, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 % від суддівської винагороди.
Між тим, колегія суддів звертає увагу відповідача, що ним безпідставно здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54 % від суддівської винагороди позивача, бо стаж роботи позивача на посаді судді становить 22 років 11 місяців 04 дні, тобто 2 понаднормових років понад 20 років роботи на посаді судді. 
Такі дії відповідача порушують законні права та інтереси позивача, оскільки рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 25.05.2017 у справі № 414/529/17, залишеним без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 11.07.2017, встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді становить 31 рік 07 місяців 01 день, до якого входить, крім роботи на посаді судді, період проходження строкової військової служби з 26.04.1982 року по 07.06.1984 року включно, що складає 02 роки 01 місяць 11 днів, половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному начальному закладі Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 року по 30.06.1988 року включно, що складає 01 рік 11 місяців, період роботи на посадах слідчого, старшого слідчого прокуратури Перевальського району Ворошиловградської (на даний час «Луганської») області, прокурора відділу за наглядом за виконанням законів про неповнолітніх, прокурора відділу за наглядом за слідством та дізнанням в органах МВС прокуратури Ворошиловградської (на даний час «Луганської») області з 22.05.1989 року по 10.01.1994 року включно, що складає 04 роки 07 місяців 18 днів.
Отже стаж роботи позивача на посаді судді становить не 22 років 11 місяців 04 дні, як помилково вважає відповідача, а 31 рік 07 місяців 01 день, що свідчить про безпідставність застосування процентного відсотку в розмірі 54, оскільки такий відсоток складає 72% від суддівської винагороди (11 років понаднормових: 11Х2%=22%+50%).
Вищевикладене обумовлює підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення позивачу відсоткового значення до 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 123, при перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням висновків як апеляційного суду по цій справі, так і висновків, визначених рішенням Кремінського районного суду Луганської області від 25.05.2017 у справі № 414/529/17.
Є неприйнятними доводи відповідача, що з заявою встановленого зразка для проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із розрахунку 90% від суддівської винагороди позивач не звертався, оскільки  відповідача зобов`язано до вчинення дій щодо перерахунку щомісячного довічного утримання позивача за його заявою про перерахунок від 05 березня 2020 року, яка відповідає встановленій законодавством формі, за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Тобто, заявою, що створює такий правовий наслідок, як здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з визначенням відповідного відсотку від суддівської винагороди працюючого судді , є заява позивача від 05 березня 2020 року, та ніяких інших додаткових заяв не потребується.
Є безпідставними доводи відповідача про відсутність відповідного бюджетного фінансування на виплату пенсій, оскільки ці доводи ніяким чином не впливають на правильність перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 .
Відповідно до пунктів 3,4 частини першої  статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.
Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не відбувається.
Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року по справі №360/4725/20 – задовольнити частково.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року по справі №360/4725/20 – скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо зменшення ОСОБА_1  відсоткового значення до 54% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеної у довідці Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 123, при перерахунку йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1  щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки Луганського апеляційного суду від 05.03.2020 № 123 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, - з врахуванням висновків щодо визначення стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, викладених у  рішенні Кремінського районного суду Луганської області від 25.05.2017 у справі № 414/529/17, та в мотивувальній частині цієї постанови.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 13 травня 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено 13 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                      І.Д. Компанієць    

Судді                                                                                              Т.Г. Гаврищук 

                                                                                                                   Л.В. Ястребова