ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/3789/20                                                                              Суддя першої інстанції: О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  13 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
          головуючого судді          - Пилипенко О.Є.  
          суддів                              - Собківа Я.М. та Черпіцької Л.Т.,
          при секретарі                    - Василенко Ю.А., 
          розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И Л А :
У вересні 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - відповідач - 1), Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області (далі - відповідач - 2) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив:
-          визнати протиправною відмову відповідача - 1 щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850;
-          зобов`язати відповідача - 2 повторно надіслати МВС України висновок та документи про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 року №850;
-          зобов`язати відповідача - 1 прийняти рішення про призначення і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час призначення 2 групи інвалідності 20.05.2020, відповідно до ст.23 Закону України «Про міліцію», Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМУ від 21.10.2015 р. №850;
-          встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання подати звіт про його виконання.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач  - Ліквідаційна комісія управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю. 
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права. 
02 квітня 2021 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 13395, ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що лист відповідача - 1 від 26.08.2020 року №28249/15-2020 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись "рішенням про відмову" у розумінні вищевикладених норм, адже останні не прийнято за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, жодного з рішень та повернуто зазначеним листом відповідачу 2 матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, що, на переконання колегії суддів свідчить, що відповідач діяв всупереч вимогам п.9 Порядку №850, крім того вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, втім лист відповідача не містить посилань на жодну з них.
Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції обґрунтованим, з огляду на наступне. 
Як встановлено судом та вбачається з довідки НАСК «Оранта» від 02.06.2020 року №02-05/66, 06.08.2004 року ОСОБА_1 було отримано страхову виплату за обов`язковим державним обов`язковим особистим страхуванням у розмірі 14040,00 грн. за встановлення 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
20.05.2020 року Черкаською обласною МСЕК №1 позивачу встановлена 2 група інвалідності безтерміново у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням службових обов`язків з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (виписка з акта огляду МСЕК від 20.05.2020 р. серії 12 ААБ №769980), та визначено 80% втрати працездатності (довідка від 20.05.2020 р. серії 12 ААА №044199).
У зв`язку з цим, позивач звернувся до УМВС України в Черкаській області із заявою від 02.06.2020 року (вх.№1/Ш-250) про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності.
До заяви додав копії: паспорта та РНОКПП; довідок МСЕК; довідки з НАСК «Оранта»; постанови ВЛК; довідки Управління соціального захисту населення; довідки про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та відповідного посвідчення; довідку з банку.
07.07.2020 року УМВС України в Черкаській області складено висновок про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням інвалідності на підставі п.3.2. Порядку №850. Висновок підписано головою ліквідаційної комісії ОСОБА_2 та членом ліквідаційної комісії О.В. Лихенко.
Вказаний висновок разом поданими позивачем документами направлений Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.
За наслідками розгляду цих документів Департамент фінансово-облікової політики МВС України листом від 26.08.2020 року №28249/15-2020 повернув матеріали до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області на доопрацювання із зазначенням про неможливість прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги. Зокрема зазначено, що за результатами опрацювання матеріалів встановлено медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення №1317), відповідно до якого МСЕК колишніх працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС. Однак, при проведення МСЕК позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались.
Про вказані обставини позивача повідомлено листом УМВС України в Черкаській області від 07.09.2020 року №Ш-196.          Вважаючи вищевказану відмову протиправною, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі ч.6 ст.23 Закону №565-XII у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
02 липня 2015 року прийнято Закон України від 02.07.2015 №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".
На виконання пункту 2 розділу II "Прикінцевих положень" Закону України від 13.02.2015 № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок №850, що набрав чинності з 31.10.2015.
Пунктом 1 Порядку №850 встановлено, що даний порядок визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.
Згідно з п.2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 3 Порядку № 850 визначені окремі підстави, які надають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, однією із яких є установлення працівникові міліції інвалідності, внаслідок захворювання, що мало місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ. При цьому розмір такої допомоги залежить від встановленої групи інвалідності (200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи).
Пунктом 7 Порядку №850 визначено перелік документів, які подає за місцем служби працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності.
Відповідно до пункту 8 Порядку №850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 вказаного Порядку № 850).          Як вірно наголошено судом першої інстанції, з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 30.01.2018 року № 822/1579/17, після надходження передбачених Порядком документів, МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги. 
Втім, лист відповідача - 1 від 26.08.2020 року №28249/15-2020 за наслідками розгляду документів позивача про призначення йому одноразової грошової допомоги за змістом та формою не може вважатись "рішенням про відмову" у розумінні вищевикладених норм, адже останні не прийнято за результатом розгляду документів про виплату позивачу одноразової грошової допомоги жодного з рішень та повернуто зазначеним листом відповідачу 2 матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, що, на переконання колегії суддів свідчить, що відповідач діяв всупереч вимогам п.9 Порядку №850.            Вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, а саме: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги. 
Як вбачається зі змісту листа № Ш-196 від 07.09.2020 року, підставою для повернення матеріалів до Ліквідаційної комісії УМВС України в Черкаській області на доопрацювання із зазначенням про неможливість прийняття рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги стало те, що медико-соціальна експертна комісія проведена з порушенням п.10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 року №1317 (далі - Положення №1317), відповідно до якого МСЕК колишніх працівникам міліції проводять комісії спеціалізованого профілю, до яких входять представники закладів охорони здоров`я МВС, однак, при проведення МСЕК позивачу представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстава, з якої виходив відповідач, відмовляючи позивачу у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги, норма п. 14 Порядку № 850 не містить, отже така відмова є протиправною. 
Щодо посилань апелянта на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку з тим, що повторний огляд за наслідками якого позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності відбувся 20.05.2020 року (первинно інвалідність ІІІ групи встановлено 13.11.2003 року) понад 2 роки, колегія суддів не може брати до уваги, адже вказані мотиви не були підставами для повернення документів на доопрацювання. 
Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області - залишити без задоволення, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року - без змін. 
Керуючись ст..ст. 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -  

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                       О.Є.Пилипенко 

Суддя:                                                                                 Я.М.Собків   

                                                                                                    Л.Т.Черпіцька        

Постанова складена в повному обсязі 13 травня 2021 року.