УХВАЛА

31 травня 2021 року 
Київ
справа №826/20109/14
адміністративне провадження №К/9901/18232/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Губської О.А.,
суддів: Калашнікової О.В., Мартинюк Н.М.   
перевіривши касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду  міста Києва від  25 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №826/20109/14 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державного агентства автомобільних доріг України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, Державного агентства автомобільних доріг України, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування Розпорядження Кабінету Міністрів України «Про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника Голови Державного агентства автомобільних доріг України» з підстав, передбачених  Законом України «Про очищення влади»  (пункт 7-2 частини першої  статті 36 Кодексу законів про працю України) від 16.10.2014 №988-р; визнання протиправним та скасування Наказу Державного агентства автомобільних доріг України від 21.10.2014 №495-к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади заступника Голови Державного агентства автомобільних доріг України з підстав, передбачених  Законом України "Про очищення влади"  (пункт 7-2 частини першої  статті 36 Кодексу законів про працю України), поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника Голови Державного агентства автомобільних доріг України; стягнення з Державного агентства автомобільних доріг України на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва  від 25 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, позовні вимоги було задоволено.
Не погодившись із прийнятими судовими рішеннями, Кабінетом Міністрів України подано касаційну скаргу, яка надійшла до суду касаційної інстанції 19 травня 2021 року. 
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України    (далі -    КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Крім того, аналіз матеріалів касаційної скарги свідчить про її невідповідність вимогам статті 330 КАС України.
Пунктом 4 частини другої     статті 330 КАС України     встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)          статтею 328          цього Кодексу     підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі          пункту 1          частини четвертої     статті 328 цього Кодексу     в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі          пункту 2          частини четвертої     статті 328 цього Кодексу     в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у  частинах другій  і   третій     статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Відповідно до частини четвертої     статті 328 КАС України     підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у          частині першій          цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених          частинами другою          і          третьою     статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у          частинах другій          і          третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Отже, системний аналіз наведених положень     КАС України     дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій     статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої     статті 328 КАС України     як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Так, зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник підставою касаційного    оскарження зазначає пункти 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.  
В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм статей 1, 3 та Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про очищення влади». 
В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржник зазначає, що судами застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 05.06.2021 у справі № 826/7019/16.
При цьому слід зазначити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої  статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов між собою.
Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, обставин, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Проте, скаржником не зазначено належних обґрунтувань з приводу того, що правовідносини у справі № 826/20109/14, рішення в якій оскаржуються, та у справі, на рішення в якій скаржник посилається у касаційній скарзі, є подібними.
Водночас,  скаржнику необхідно врахувати, що підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України щодо  застосування одних і тих самих норм права є взаємовиключними. 
Верховний Суд не має самостійно визначати підставу для касаційного оскарження судових рішень, а таку підставу має вказувати заявник касаційної скарги з одночасним наведенням підстави касаційного оскарження з огляду на обставини справи та висновки судів попередніх інстанцій.
Згідно з вимогами частини третьої     статті 334 КАС України     в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження, а за змістом частини першої     статті 341 КАС України, за винятком частини третьої цієї статті КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Таким чином межі касаційного перегляду судових рішень обмежено підставами, на яких подається касаційна скарга, зазначеними скаржником, та викладеними в ухвалі суду підставами для відкриття касаційного провадження.
Згідно із частиною другою     статті 332 КАС України     до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених     статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення     статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей     169,     332 КАС України     касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду уточненої касаційної скарги (заяви про уточнення касаційної скарги) із зазначенням підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)          статтею 328          цього Кодексу     підстави (підстав) та викладенням відповідних обґрунтувань, із наданням її копії відповідно до кількості учасників справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями     169,  328, 332 КАС України,
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду     міста Києва від  25 січня 2021 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року у справі №826/20109/14 за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державного агентства автомобільних доріг України, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування розпорядження залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху в установлений судом строк, касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 	О. А. Губська	
Судді           	О.В. Калашнікова	
 	Н.М. Мартинюк