Ухвала
 
30 червня 2021 року
м. Київ
справа № 206/3974/16-ц
провадження № 61-1840св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С.,                      Коротенка Є. В.,                         
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки,
 
за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Лелеко Юрій Олексійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду                         від 08 грудня 2020 року у складі колегії суддів: Куценко Т. Р., Макарова М. О., Ткаченко І. Ю.,
 
                                                            ВСТАНОВИВ:
У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором                           від 06 листопада 2007 року № ML-301/708/2007 у розмірі 129 892,01 доларів США, що еквівалентно 3 268 862,58 грн, та судовий збір у розмірі 49 032,94 грн.
 
У квітні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив визнати припиненим договір поруки № SR-301/448/2007, укладений між ним та банком 06 листопада 2007 року.
 
Самарський районний суд м. Дніпропетровська рішенням від 27 листопада                 2019 року в задоволенні позову ПАТ «ОТП Банк» відмовив. Зустрічний позов               ОСОБА_3 задовольнив. Визнав припиненим договір поруки від 06 листопада 2007 року № SR-301/448/2007.
 
Самарський районний суд м. Дніпропетровська додатковим рішенням                             від 14 січня 2020 року стягнув в рівних частках з ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 704, 80 грн.
 
Дніпровський апеляційний суд постановою від 08 грудня 2020 року рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2019 року та додаткове рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська                          від 14 січня 2020 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов ПАТ «ОТП Банк» задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором від 06 листопада 2007 року                                  № ML-301/708/2007 у сумі 129 892,01 доларів США, що еквівалентно                            3 268 862,58 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту -                              101 548,51 доларів США, що еквівалентно 2 555 570 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом з 12 січня 2015 року до 29 травня                     2016 року - 28 343,50 доларів США, що еквівалентно 713 292,58 грн. В решті позову відмовив. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.
 
У касаційній скарзі, поданій до Верховного Суду 01 лютого 2021 року,                  адвокат Лелеко Ю. О. як представник  ОСОБА_2 просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
 
Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із  суду першої інстанції.
 
07 квітня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Частиною другою статті 389 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права                           у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, ураховуючи категорію та складність справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильного застосування судами норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції                 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. 
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно               з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження                       за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання                                не проводиться. 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів. 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_1 про визнання припиненим договору поруки, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Лелеко Юрій Олексійович, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                    А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                В. С. Жданова
 
Є. В. Коротенко