УХВАЛА

16 квітня 2021 року 
Київ
справа №160/10134/19
адміністративне провадження №К/9901/12045/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Білоуса О.В., Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л., перевіривши касаційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,
УСТАНОВИВ:
2 квітня 2021 року скаржник звернувся до суду касаційної інстанції з вказаною касаційною скаргою.
Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частиною четвертою статті 330 КАС України встановлено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Предметом оскарження у цій справі є рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 серпня 2019 року №UA110000/2019/200175/2.
Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щоткін проти України» вбачається, що накладання органами державної влади на заявника додаткових зобов`язань зі сплати податку становило втручання в його майнові права у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.
Отже, згідно практики Європейського суду з прав людини вимога про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом стягнення/збільшення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновим.
Рішенням Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 серпня 2019 року №UA110000/2019/200175/2, яке є предметом оскарження у цій справі, митним органом збільшено митну вартість товару.
Разом з цим збільшення митної вартості товарів у порівнянні із заявленими декларантом відомостями, не впливає на майновий стан позивача, оскільки саме пропорційне збільшення митних платежів, які необхідно сплатити за випуск товарів у вільний обіг може негативно вплинути на його майновий стан у вигляді додатково сплаченого мита та податку на додану вартість.
Частиною першою статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду) визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно зі статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року №2629-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік», станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921 грн.
За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення позивача до суду), ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову: майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За правилами підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою), за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Проте зі змісту оскаржуваного судового рішення та касаційної скарги неможливо встановити точні суми митних платежів, які необхідно сплатити позивачу у зв`язку із прийняттям оскаржуваного рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 серпня 2019 року №UA110000/2019/200175/2, що позбавляє суд можливості визначити ціну позову у справі та, відповідно, обчислити судовий збір за подання касаційної скарги.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання доказів, які б підтверджували ціну позову у справі, а саме: копії оскаржуваного рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13 серпня 2019 року №UA110000/2019/200175/2, митних декларацій та інших документів, які б підтверджували суми митних платежів здійснених позивачем.
Керуючись статтями 169, 248, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Дніпровської митниці Держмитслужби на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 2 лютого 2021 року залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали у строк, визначений судом, касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В.Білоус
Судді                                                                                                     Н.Є.Блажівська
                                                                                                    І.Л.Желтобрюх