Номер провадження: 22-ц/813/4448/21 
Номер справи місцевого суду: 501/529/20
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.04.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Князюка О.В.,
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» про зобов`язання вчинити певні дії,         

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до ОСББ «Укржилстрой-2008» про зобов`язання вчинити певні дії. Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 . З липня 2014 року квартира позивача відключена від постачання електричної енергії. Відключення квартири від електричної енергії здійснено співробітниками ОСББ «Укржилстрой-2008» з грубим порушенням діючого законодавства України, що унеможливило проживанні в квартирі на протязі майже шести років. Неодноразові звернення позивача щодо поновлення електропостачання до її квартири залишались поза увагою. 
У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з дійсним позовом та просив суд зобов`язати ОСББ «Укржилстрой-2008» відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 , власником якої є позивач. 
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову в повному обсязі. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року та ухвали нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, а саме зобов`язати ОСББ «Укржилстрой-2008» поновити та забезпечити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 , зобов`язати ОСББ «Укржилстрой-2008» укласти типовий договір, встановити та опломбувати лічильник, надати особистий рахунок для сплати за спожиту електричну енергію, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення на таких підставах.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з ненадання позивачем належних доказів порушення його прав та недоведеності позовних вимог.
Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам та заснований на законодавстві.
Судом встановлено, що:
- ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 ;
- даний багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі ОСББ «Укржилстрой-2008», яке будучи управителем будинку, виконує функції замовника для виконання робіт з утримання і ремонту житлового фонду, нежитлових приміщень і прилеглих територій, укладає договори з ремонтно-експлуатаційними підприємствами, енерго-водопостачальними та іншими спеціалізованими організаціями, які забезпечують функціонування систем життєзабезпечення будинку і прилеглої території. Оплату наданих житлово-комунальних послуг споживачі повинні вносити на рахунок ОСББ «Укржилстрой-2008»;
- електроенергія до будинку АДРЕСА_2 постачається на підставі договору, укладеному між ВАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» та ОСББ «Укржилстрой 2008». За умовами договору ПАТ «Одесаобленерго» продає ОСББ «Укржилстрой-2008» електроенергію, а останнє оплачує вартість використаної електроенергії та здійснює інші платежі;
- ОСББ «Укржилстрой-2008» надані акти, в яких зафіксовано факт того, що власник квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самовільно здійснила підключення електроенергії в своїй квартирі, встановила замок на електрощит, що є грубим порушенням законодавства України, та, по суті, викраденням електричної енергії шляхом її самовільного використання. У зв`язку з цим, та у зв`язку з наявністю боргу по оплаті за електроенергію, працівниками ОСББ «Укржилстрой-2008» було здійснено відключення електроенергії в квартирі АДРЕСА_3 (а.с.56-59).
Колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Згідно зі статутом ОСББ «Укржилстрой-2008» мешканці будинку - власники квартир укладали договір про надання послуг з утримання будинку, споруд та будинкової території, опалення та постачання гарячої води, а також утримання паркінгу з ОСББ «Укржилстрой-2008», а останнє в свою чергу, укладало договори з іншими юридичними особам, що є постачальниками відповідних комунальних послуг (надання електроенергії, води, опалення тощо).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Постановою Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 501/5315/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Укржилстрой-2008», ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» про визнання недійсним договору на постачання електроенергії між ОСББ «Укржилстрой-2008» та ПАТ «Одесаобленерго» та за зустрічним позовом ОСББ «Укржилстрой-2008» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги касаційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Іллічівського міського суду Одеської області та ухвалу апеляційного суду Одеської області, якими відмовлено у вимогах ОСОБА_1 та задоволено вимоги ОСББ «Укржилстрой-2008» залишено без змін.
При цьому Верховним Судом в межах розгляду касаційної скарги в інтересах ОСОБА_1 встановлено, що мешканці будинку на підставі статуту, уклали договори про надання послуг з утримання будинку, споруд та будинкової території, опалення та постачання гарячої води, утримання паркінгу з ОСББ «Укржилстрой-2008», а останнє в свою чергу, уклало відповідні договори з іншими юридичними особами про надання відповідних послуг. Електроенергія до будинку, де мешкає ОСОБА_3 постачається на підставі договору, укладеного 11.04.2011 року між ПАТ «Одесаобленерго» та ОСББ «Укржилстрой-2008» та за умовами цього договору ПАТ «Одесаобленерго» продає ОСББ «Укржилстрой-2008» електроенергію, а останнє сплачує вартість використаної електроенергії та інші платежі. 29.04.2013 року між ПАТ «Одесаобленерго» та ОСББ «Укржилстрой-2008» підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін. Будучи власником квартири АДРЕСА_3 , ОСОБА_2 сплачував комунальні платежі, а потім відчужив квартиру ОСОБА_1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не укладали з ОСББ «Укржилстрой-2008» договори про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, в тому числі про надання комунальних послуг, проте ними користувалися, у зв`язку з чим виникла заборгованість.  ОСОБА_1 направлявся лист про наявність боргу та застережено щодо відключення від електромережі та мережі опалення до повного погашення заборгованості. Станом на листопад 2015 року заборгованість погашена не була, у зв`язку з чим було прийнято рішення про відключення квартири від мережі електроенергії, про що складені відповідні протоколи та акти. Вподальшому було встановлено, що ОСОБА_1 самовільно підключилася до загальної мережі електропостачання та користувалася послугами без здійснення оплати. Відповідно до положень ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і будинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У зв`язку з тим, що квартира ОСОБА_3 знаходиться на балансі ОСББ «Укржилстрой-2008», яке виконує функції замовника, укладаючи договори з різними спеціалізованими організаціями, підприємствами, які забезпечують функціонування життєдіяльності будинку (вода, опалення, газ ...) і прилеглої до неї території, ОСОБА_1 повинна оплачувати комунальні платежі. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 06 червня 2018 року відповідаючи на доводи касаційної скарги ОСОБА_1 про те, що представники ОСББ «Укржилстрой-2008» всупереч вимогам чинного законодавства, без попередження відключили квартиру ОСОБА_1 від постачання електричної енергії, вказав, що такі доводи спростовуються матеріалами справи, оскільки позивачу за первісним позовом було відправлено лист (повідомлення) від 07 жовтня 2015 року, в якому вказано про наявність боргу та застереження про відключення від електромережі та мережі опалення до повної виплати заборгованості. На засіданні правління ОСББ «Укржилстрой-2008» 18 листопада 2015 року прийнято рішення відключити квартиру АДРЕСА_1 від мережі електроенергії шляхом зняття електролічильника. Актами ОСББ «Укржилстрой-2008» від 20 листопада 2015 року зафіксовано факт зняття електролічильника і передання даного лічильника на зберігання.
Колегія суддів вважає доведеними факти:
-наявності у ОСОБА_1 заборгованості перед ОСББ «Укржилстрой-2008» за комунальні послуги;
-повідомлення позивача з боку ОСББ «Укржилстрой-2008» про відключення від електромережі та мережі опалення до повного погашення заборгованості;
-прийняття рішення на засіданні правління ОСББ «Укржилстрой-2008» 18 листопада 2015 року про відключення квартири АДРЕСА_1 від мережі електроенергії шляхом зняття електролічильника;
-зняття працівниками ОСББ «Укржилстрой-2008» 20 листопада 2015 року електролічильника і передання даного лічильника на зберігання;
-самовільного підключення ОСОБА_1 її квартири до електричної енергії з встановленням замка на електричний щит та здійснення нею несанкціонованого відбору електроенергії, про що складено акт від 10.03.2016 року;
-зрізання 03.04.2018 року працівниками ОСББ «Укржилстрой-2008» замка на електричному щиті на 12 поверсі 3 секції жилого будинку та знеструмлення квартири АДРЕСА_3 , підключення якої до електричної енергії було здійснено самовільно та споживання електроенергії здійснювалося поза приладом обліку (а. с. 59).
При таких обставинах суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про зобов`язання ОСББ «Укржилстрой-2008» відновити постачання електричної енергії до квартири АДРЕСА_1 , власником якої є позивач.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року, яке залишено без змін постановою апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року у справі № 501/3021/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» про заборону виконувати функції постачальника комунальних послуг - відмовлено виходячи з безпідставності вимог щодо заборони ОСББ «Укржилстрой-2008» виконувати функції постачальника комунальних послуг (електричної енергії, теплової енергії, гарячої та холодної води, водовідведення, використання природного газу та експлуатацію газової котельні).
Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2018 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Укржилстрой-2008» про заборону виконувати функції постачальника комунальних послуг за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 24 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року.
Доводи апеляційної скарги, що ОСББ не мало законних підстав для відключення електроенергії, оскільки не є постачальником електроенергії, спростовуються встановленими у справі обставинами, яким вже надавалася належна оцінка Верховним Судом у постанові від 06 червня 2018 року у справі №501/5315/15-ц, а також судами при розгляді справи № 501/3021/16-ц учасниками яких є ті самі особи.
Інші доводи апеляційної скарги висновок районного суду не спростовують і зведені лише до незгоди з висновком райсуду без наведення будь-яких обставин, які б ставили під сумнів набутий судом висновок або свідчили б про невірну оцінку судом доказів, які надані сторонами та невірне застосування законодавства, яке регулює спірні правовідносини.
У Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, серед іншого (пункти 32-41), звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; для цього потрібно логічно структурувати рішення і викласти його в чіткому стилі, доступному для кожного; судові рішення повинні, у принципі, бути обґрунтованим; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на аргументи сторін та доречні доводи, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
Зазначений Висновок також звертає увагу на те, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Так, у справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно статті 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99; від 27 вересня 2001 р., пункт 30). Разом з тим, у рішенні звертається увага, що статтю 6 параграф 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення, може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain», заява серія А № 303-А; від 9 грудня 1994 р.; пункт 29).
У справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
Отже, у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи, які є підставою для скасування рішення, не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -
                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22 вересня 2020 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 28 квітня 2021 року.

Головуючий                        О.М. Таварткіладзе

Судді:                        А.П. Заїкін

                       О.В. Князюк