П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/6613/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.   
Суддя-доповідач -  Франовська К.С.   
08 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Франовської К.С. 
суддів:  Курка О. П.  Боровицького О. А. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Ременяк С.Я., 

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації  Хмельницької області ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи - ПАТ "Проскурів", Державне  підприємство "Національні інформаційні системи" , Агрофірма "Проскурів" про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
У жовтні 2020 року Державний реєстратор Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасувати наказу Міністерства юстиції України №2440/5 від 16.07.2020 «Про задоволення скарги».
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що відповідач прийняв протиправне рішення, яким були скасовані рішення державного реєстратора від 18.02.2020, без дослідження суттєвих обставин, перевірки відомостей Державних реєстрів, без забезпечення права зацікавлених осіб на участь у процесі прийняття  рішення, в результаті чого неправомірно задоволена скарга Агрофірми «Проскурів». Одночасно з цим, були наявні обставини, що зумовлювали обов`язкову відмову в   задоволенні  скарги. Зазначає, що відповідач порушив вимоги Порядку № 1128, не забезпечивши об`єктивного розгляду скарги, не повідомив позивача про час та місце її розгляду та витребування необхідних додаткових документів та відомостей, обмежившись виключно доводами скарги та інформацією, що міститься в Державному реєстрі речових прав. Вважає, що ним правомірно зареєстроване право власності на об`єкти нерухомого майна за тим суб`єктом, якому це право власності дійсно належало, без порушення прав та інтересів інших  осіб. Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду.
Провадження у справі відкрите за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року позов Державного реєстратора Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправним та скасовано  рішення   Міністерства юстиції України, вчинене у формі наказу  Міністерства юстиції України  № 2440/5 від 16 липня 2020 року "Про задоволення скарги".
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки, яким чином скасування вказаних реєстраційних дій порушує права позивача. Позивачем, в свою чергу, не надано доказів порушення оскаржуваним наказом МЮУ його прав та інтересів.
Також судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано, що статтею 23 Закону визначено, що розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором у випадку неподання заявником чи неотримання державним реєстратором у порядку, визначеному Законом, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем в електронній формі чи документів із паперових носіїв інформації, що містять відомості про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. За наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації (п.24 Закону).
Наведене свідчить про явну недобросовісність у поведінці державного реєстратора, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Заслухавши суддю - доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Державним реєстратором Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1 були прийняті  рішення  про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідно до яких проведено державну реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомого майна за Публічним акціонерним товариством «Проскурів»:

- від 18 лютого 2020 року №51181463 (будівля елеватора, за адресою: автодорога «Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка, км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35530336);

- від 18 лютого 2020 року №51180292 (будівля ферми, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка, км38+500-кв39+800», Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35529189);

- від 18 лютого 2020 року №51179844 (будівля ферми, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35528803);

- від 18 лютого 2020 року №51177544 (будівля ферми, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35528599);

- від 19 лютого 2020 року №51209310 (піднавіс, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, км38+500-кв39+800», Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35556707);

- від 19 лютого 2020 року №51208373 (нежитлова будівля, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35555858);

- від 20 лютого 2020 року №51233919 (приміщення корівника, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка км38+500-квЗ9+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35579696);

- від 21 лютого 2020 року №51261791 (піднавіс, за адресою: автодорога «Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35605907);

- від 21 лютого 2020 року №51261529 (будівля складу, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35605619);

- від 21 лютого 2020 року №51261239 (склад, за адресою: автодорога «Стрий- Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка, км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35605368);

- від 21 лютого 2020 року №51253889 (склад з адміністративно-побутовими приміщеннями, за адресою: автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка км38+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35598405);

- від 21 лютого 2020 року № 51250497 (виробниче приміщення для переробки біомаси, за адресою:автодорога «Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам`янка кмЗ8+500-кв39+800» Розсошонська с.р., Хмельницький р-н., Хмельницька обл., номер запису про право власності 35595474.

01 червня 2020 року на засіданні наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Проскурів» прийняте рішення про передачу у якості внеску до статутного капіталу ТОВ «Технопарк Проскурів» права власності на  вказане нерухоме майно, що підтверджується протоколом засідання наглядової ради ПАТ «Проскурів» № 12 від 01.06.2020.

05 червня 2020 року державним реєстратором  прийняті рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №52539745, №52532804, №52533074, №52533349, №52533788, №52543200, №52543501, №52546211, №52544890 та №52545298, а також проведено державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна за Товариством з обмеженою діяльністю «Технопарк Проскурів» (номери записів про право власності 36772901, 36766477, 36766729, 36766959, 36767320, 36768487, 36776270, 36776827, 36777377, 36778923, 36777793 та 36778224)

У той же час, 27 лютого 2020 року Колективне підприємство «Агрофірма «Проскурів» звернулось до Міністерства юстиції України зі скаргою (зареєстрованою 06 березня 2020 року №2983-32-20)   про визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих державним реєстратором ОСОБА_1.:

- від 18 лютого 2020 року №№ 51181463, 51180292, 51179844, 51177544;

- від 19 лютого 2020 року №№ 51209310, 51208373;

- від 20 лютого 2020 року № 51233919;

- від 21 лютого 2020 року №№ 51261791, 51261529, 51261239, 51253889, 51250497.

15 червня 2020 року КП «Агрофірма «Проскурів» звернулось до Міністерства юстиції України із доповненням до скарги від 27 лютого 2020 року, де додатково зазначається про оскарження рішень про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно від 05 червня 2020 року №№ 52539745, 52532804, 52533074, 52533349, 52533788, 52534930, 52543200, 52543501, 52544154, 52546211, 52544890, 52545298.

Колегією Міністерства юстиції з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, за результатами розгляду скарги,   зареєстрованої у  березні  2020 року,  прийнятий висновок від 16 червня 2020 року.

Висновок   мотивований тим, що позивачем під час проведення державної реєстрації прав власності ПАТ «Проскурів» на об`єкти нерухомого майна, що виникли до 01.01.2013, до заяв не було долучено документів (довідок, засвідчених в установленому законодавством порядку копії документів тощо), які містять інформацію, необхідну для такої реєстрації, від органів влади, підприємств, установ та організацій, які проводили оформлення та/або реєстрацію таких прав до 01.01.2013. Також державним реєстратором  не було долучено документів, що підтверджують набуття права власності на об`єкти нерухомого майна ПАТ «Проскурів»  

Відтак, Колегія дійшла висновку про те, що позивачем не було перевірено документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви та відмову у державній реєстрації прав. Рекомендовано скасувати рішення від 18 лютого 2020 року № 51181463, 51180292, 51179844 та 51177544; від 19 лютого 2020 року № 51209310, 51208373; від 20 лютого 2020 року № 51233919; від 21 лютого 2020 року № 51261791, 51261529, 51261239, 51253889 та 51250497; від 05 червня 2020 року №№ 52539745, 52532804, 52533074, 52533349, 52533788, 52534930, 52543200, 52543501, 52544154, 52546211, 52544890, 52545298.  

На підставі зазначеного висновку колегії прийнятий спірний  наказ Міністерства юстиції України "Про задоволення скарги" № 2440/05 від 16.07.2020 року, яким скаргу КП агрофірми "Проскурів" від 27.02.2020 року задоволено, оскаржені рішення скасовані.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав.

Дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав. (стаття 1 цього ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Частина перша статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" визначає, що державний реєстр прав містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав у процесі проведення таких реєстраційних дій.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах і в порядку, визначених цим Законом (пункти 1, 4 частини 1 статті 3 Закону).

Частиною третьою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (у редакції на час прийняття спірних реєстраційних рішень) передбачено, що державний реєстратор, зокрема:  встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:  встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації;

2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.
Як встановлено судом, наказом Міністерства юстиції України від 16.07.2020 №2440/05 було задоволено  скаргу Агрофірми "Проскурів" від 27.02.2020   в повному обсязі; скасовані  рішення,  прийняті державним реєстратором Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області ОСОБА_1.
Згідно з ч.3 ст.37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Частиною 9 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідно до вимог частини 9 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийнято Порядок  розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1128 (надалі - Порядок №1128), який  визначає процедуру здійснення Мін`юстом та його територіальними органами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту (далі - скарги у сфері державної реєстрації).

Пунктом 2 Порядку №1128 (у редакції чинній станом  на час розгляду скарги) передбачено, що для забезпечення колегіального розгляду скарг у сфері державної реєстрації Мін`юстом чи його територіальними органами утворюються постійно діючі колегії з розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - колегії), положення про які затверджуються Мін`юстом. Склад колегій затверджується Мін`юстом чи відповідним територіальним органом.

З урахуванням наведеного, до повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі  юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Рішення, дії або бездіяльність Мін`юсту можуть бути оскаржені до суду  (п.17 Порядку №1128).

Згідно із п.5 Порядку №1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган розглядає скаргу у сфері державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації на предмет встановлення підстав для відмови в її задоволенні, а саме: оформлення скарги без дотримання вимог, визначених законом; наявність інформації про судове рішення про відмову позивача від позову з такого самого предмета спору, про визнання відповідачем позову або затвердження мирової угоди сторін; наявність інформації про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з такого самого предмета і тієї самої підстави; наявність рішення Мін`юсту чи його територіального органу з такого самого питання; здійснення Мін`юстом чи його територіальним органом розгляду скарги з такого самого питання від того самого скаржника; подання скарги особою, яка не має на це повноважень; закінчення встановленого законом строку подачі скарги; розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Мін`юсту чи його територіального органу.

Відповідно до  п.9  Порядку №1128 (у редакції на момент розгляду скарги), під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації Мін`юст чи відповідний територіальний орган встановлює наявність обставин, якими обґрунтовано скаргу, та інших обставин, які мають значення для її об`єктивного розгляду, зокрема шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно чи Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри), у разі необхідності витребовує документи (інформацію) і вирішує:

1) чи мало місце рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту;

2) чи було оскаржуване рішення, дія або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіального органу Мін`юсту прийнято, вчинено на законних підставах;

3) чи належить задовольнити скаргу у сфері державної реєстрації або відмовити в її задоволенні;

4) чи можливо поновити порушені права або законні інтереси скаржника іншим способом, ніж визначено ним у скарзі у сфері державної реєстрації;

5) які рішення підлягають скасуванню або які дії, що випливають з факту скасування рішення або з факту визнання оскаржуваних дій або бездіяльності протиправними, підлягають вчиненню.

Пунктом 10 Порядку №1128, для розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально Мін`юст чи відповідний територіальний орган запрошує скаржника, державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації, територіальний орган Мін`юсту, рішення, дія або бездіяльність яких оскаржується, а також інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі у сфері державної реєстрації або встановлених відповідно до відомостей реєстрів.

Відсутність осіб, визначених абзацом першим цього пункту, під час розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально не є перешкодою для її розгляду.

У відповідності до п.11. Порядку №1128 Мін`юст чи відповідний територіальний орган своєчасно, але не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально повідомляє особам, визначеним у пункті 10 цього Порядку, про час і місце засідання колегії шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Мін`юсту та додатково одним з таких способів:

1) телефонограмою (якщо номер телефону зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел);

2) засобами електронної пошти (якщо адресу електронної пошти зазначено у скарзі у сфері державної реєстрації, доданих до неї документах, повідомлено заінтересованою особою або встановлено з інших офіційних джерел).

З урахуванням наведених вище приписів Порядку №1128, на відповідача покладено обов`язок повідомити заінтересовану особу про розгляд скарги та надіслати матеріали скарги не пізніше ніж за два дні до дня розгляду скарги по суті.
Як зазначено, судом вище, позивач заперечує факт повідомлення ПАТ "Проскурів"  про розгляд скарги  Агрофірми  "Проскурів" від 27.02.2020.
Матеріали справи не містять доказів повідомлення ПАТ "Проскурів", а також  державного реєстратора  про час і місце засідання колегії одним із способів, визначених відповідно до приписів п.11. Порядку №1128.

Неналежне повідомлення відповідачем позивача про розгляд скарги призвело до порушення права позивача  на "справедливий суд", передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позивача відносно порушення відповідачем процедури розгляду скарги Агрофірми "Проскурів".
Відповідно до ч.8 ст.37  Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо:

1) скарга оформлена без дотримання вимог, визначених частиною п`ятою цієї статті;

2) на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується;

3) наявна інформація про судове рішення або ухвалу про відмову позивача від позову з того самого предмета спору, про визнання позову відповідачем або затвердження мирової угоди сторін;

4) наявна інформація про судове провадження у зв`язку із спором між тими самими сторонами, з тих самих предмета і підстав;

5) є рішення цього органу з того самого питання;

6) в органі розглядається скарга з цього питання від того самого скаржника;

7) скарга подана особою, яка не має на це повноважень;

8) закінчився встановлений законом строк подачі скарги;

9) розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу;

10) державним реєстратором, територіальним органом Міністерства юстиції України прийнято таке рішення відповідно до законодавства.

Пунктом 13 Порядку №1128 за результатом розгляду скарги у сфері державної реєстрації колегіально колегія формує висновок про те, чи:

1) встановлено наявність порушень закону у рішеннях, діях або бездіяльності державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Мін`юсту;

2) підлягає скарга у сфері державної реєстрації задоволенню (в повному обсязі чи частково (з обов`язковим зазначенням в якій частині) шляхом прийняття Мін`юстом чи відповідним територіальним органом рішень, передбачених законом.

Згідно із п.14 Порядку №1128 за результатами розгляду скарги у сфері державної реєстрації, у тому числі колегіально, Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом.

У відповідності до положень Порядку №1128  результати розгляду скарги у сфері державної реєстрації оформлюються  висновком  Мін`юсту  та у подальшому на підставі відповідного висновку Мін`юст чи відповідний територіальний орган приймає рішення про задоволення скарги у сфері державної реєстрації або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених законом. Отже, рішенням за результатом розгляду скарги є наказ Міністерства юстиції України.
Судом встановлено, що скарга КП «Агрофірма «Проскурів» на рішення державного реєстратора надійшла до Міністерства юстиції України 06 березня 2020 року вх. №2983- 32-20.

Разом з цим, оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України №2440/05 прийнятий 16 липня 2020, тоді як розгляд скарги по суті відбувався 16 червня 2020 року, що не заперечується учасниками справи. Відтак,  розгляд скарги проведений з порушенням строку розгляду, встановленого Законом України  "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку №1128.
Судом також встановлено, що спірний   наказ №2440/05   був прийнятий 16.07.2020, однак ще 05.06.2020, тобто до моменту прийняття рішення про задоволення скарги, відбулась державна реєстрація права власності за іншою особою  - ТОВ «Технопарк Проскурів», про що відповідачу було відомо із змісту скарги.  
З огляду на викладене, відповідачем порушено вимоги пункту 2 частини 8 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"  згідно якої Міністерство юстиції України відмовляє у задоволенні скарги, якщо на момент прийняття рішення за результатом розгляду скарги відбулася державна реєстрація цього права за іншою особою, ніж зазначена у рішенні, що оскаржується.
Отже, при розгляді комісією Міністерства юстиції України скарги та прийнятті оскаржуваного наказу відповідач порушив ряд вимог Закону та Порядку стосовно   процедури розгляду скарги, не дотримав принципів   рівності, повноти з`ясування обставин, обґрунтованості рішення та   урахування права осіб на участь у процесі його прийняття.

Порушення   вищевказаних вимог закону   виключає   правомірність   прийнятого наказу   (аналогічні правові позиції   у постановах Верховного Суду від 05 серпня 2020 року по справі № 807/2270/16, від 28 травня 2020 року по справі №822/1874/17).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів враховує, що, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи, наведені сторонами, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційні скарги на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 13 січня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі   12 квітня 2021 року.

Головуючий	 	 	Франовська К.С.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Курко О. П.    Боровицький О. А.