УХВАЛА

24 червня 2021 року  
Київ
справа №420/9066/20
адміністративне провадження №К/9901/15781/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Мацедонської В.Е., 
суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,  
перевіривши касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури 
на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року  
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №420/9066/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, Одеської обласної прокуратури, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення № 8 кадрової комісії № 3 від 09.06.2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону;
- визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Одеської області від 17.08.2020 року за № 1621к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1  ст. 51 Закону України "Про прокуратуру"   з 14.05.2020 року; 
- поновити ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на рівнозначній посаді начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області з 18.08.2020 року;
- стягнути з Одеської обласної прокуратури на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року  позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області від 17.08.2020 року за № 1621к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України "Про прокуратуру" з 20.08.2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури прокуратури Одеської області з 20.08.2020 року.
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 96 127,84 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення третьої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур №8 від 09 червня 2020 року про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації за результатами складання іспиту у формі тестування з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону.
Визнано протиправним та скасовано наказ виконувача обов`язків прокурора Одеської області від 17 серпня 2020 року за №1621к про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1  ст. 51 Закону України "Про прокуратуру"     з 20 серпня 2020 року.
Поновлено ОСОБА_1 в Одеській обласній прокуратурі на посаді рівнозначній посаді начальника управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань та слідчих регіональної прокуратури Одеської області з 21 серпня 2020 року.
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 94 863 грн.
Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць.
Не погоджуючись із такими судовими рішеннями, Одеською обласною прокуратурою подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Однак, ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини 5  статті 332 КАС України.
26 квітня 2021 року Одеською обласною прокуратурою повторно подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 20 травня 2021 року касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури залишено без руху із наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору в розмірі  5 260, 06 грн.
Вищевказану ухвалу Верховного Суду отримано скаржником 26 травня 2021 року, що підтверджується поштовим повідомленням.
04 червня 2021 року скаржником на адресу суду направлено заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої долучено платіжне доручення про сплату судового збору.
Скаржником разом із касаційною скаргою подано заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
В обгрунтування, скаржник зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції виготовлено 26 лютого 2021 року. Первісну касаційну скаргу Одеською обласною прокуратурою подано 26 березня 2021 року, тобто у межах процесуального строку. Однак, ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року касаційну скаргу повернуто скаржнику, яку отримано 20 квітня 2021 року. Повторну касаційну скаргу подано 26 квітня 2021 року.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (ч. 3 ст. 329 КАС України).
З огляду на викладене, наявні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки скаржником подана первісна касаційна скарга протягом 30 днів з дня отримання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, а також повторно подана касаційна скарга після повернення Верховним Судом, без надмірних зволікань та перевищення строків касаційного оскарження, що свідчить про цілеспрямованість дій відповідача щодо касаційного оскарження.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження, суд виходить із наступного.
За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі. 
Пунктом 3 частини 4 статті 328 КАС України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
Неправильне застосування норм матеріального права полягає в помилковому тлумаченні пунктів 10, 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», пункту 9 розд. І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03.10.2019 року № 221, а порушення процесуального права - у недотриманні судами вимог статей 246, 322 КАС України.
Предметом спору у справі є законність рішення кадрової комісії та наказу про звільнення позивача з посади та з органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», на виконання вимог підпункту 2 пункту 19 розд. II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», справа щодо конституційності деяких положень якого розглядається Конституційним Судом України.
Водночас скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування пункту 9 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 113-ІХ, на підставі якого затверджено Порядок № 221, а також щодо застосування підпункту 2 пункту 19 як підстави для звільнення прокурорів.
Проаналізувавши вказані скаржником підстави касаційного оскарження судових рішень, суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження на підставі пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Також скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання судових рішень.
Проте, як убачається з вимог  статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем у порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
З огляду на заявлення такого клопотання, суд вважає за необхідне встановити для учасників справи строк для подання своїх міркувань та заперечень щодо заявленого клопотання.
Керуючись статтями 328-330, 334, 335, 338 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Поновити Одеській обласній прокуратурі строк на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року  та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року  та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі №420/9066/20.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
Встановити учасникам справи десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання своїх міркувань та заперечень щодо клопотання Одеської обласної прокуратури про зупинення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                В. Е. Мацедонська
Судді                                                                                                        О. В. Кашпур
                                                                                                    Н. В. Шевцова