Постанова
Іменем України
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 461/8547/15-ц
провадження № 61-19735св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
заявник - Публічне акціонерне товариство «Кредобанк»,
заінтересована особа - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року у складі судді Волоско І. Р. та постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року у складі колегії суддів: Ніткевича А. В., Бойко С. М., Копняк С. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст заяви
 
У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - ПАТ «Кредобанк») звернулося до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 26 червня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором.
 
Заяву мотивовано тим, що рішенням Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 26 червня 2015 року у справі № 50 у задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з поручителя за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130 відмовлено.
ПАТ «Кредобанк» вважає, що склад третейського суду, яким прийнято зазначене рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди», оскільки для забезпечення розгляду цієї справи ухвалою голови Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 31 липня 2014 року порушено провадження у справі № 50. З часу формування 08 грудня 2014 року складу третейського суду в складі колегії: Працьовитого А. В., Пашковського Я. В., Когут Л. І., до моменту відводу судді Працьовитого А. В. пройшло понад 3 календарних місяці, до моменту відводу судді Когут Л. І. - понад 4 календарних місяці, а до моменту призначення справи до розгляду - понад 5 календарних місяців. Протягом більш як одного місяця від дня призначення не вчинялися жодні дії у цій справі. Відповідно до вимог статті 20 Закону України «Про третейські суди» та статті 27 Регламенту третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті не повідомлено сторони про підстави для відводу та не заявлено самовідводу.
Також ПАТ «Кредобанк» вважає, що Постійно діючий третейський суд при Львівській торгово-промисловій палаті під час розгляду зазначеної справи, вирішуючи питання щодо строку настання основного зобов`язання, вийшов за межі третейської угоди в частині вирішення питання щодо строку настання останнього зобов`язання за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130.
Ураховуючи викладене, ПАТ «Кредобанк» просило скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 26 червня 2015 року у справі № 50.
 
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
 
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, у задоволенні заяви ПАТ «Кредобанк» відмовлено.
 
Суди постановили, що заявник не надав до суду належних та допустимих доказів невідповідності складу третейського суду, яким прийнято оскаржуване рішення, вимогам статей 16-19 Закону України «Про третейські суди».
Крім того, доводи заявника про те, що Постійно діючий третейський суд при Львівській торгово-промисловій палаті під час розгляду справи вийшов за межі третейської угоди в частині вирішення питання щодо строку настання зобов`язання за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130 є необґрунтованими, оскільки обрахування строку, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права на звернення до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням, закінчення строку, установленого договором поруки, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, входить до предмета доказування.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
У касаційній скарзі, поданій у жовтні 2019 року до Верховного Суду, Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі - АТ «Кредобанк»), як правонаступник ПАТ «Кредобанк», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просило скасувати ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення про задоволення заяви.
 
Касаційну скаргу мотивовано тим, що судами першої та апеляційної інстанцій неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для її розгляду, оскільки з часу формування 08 грудня 2014 року складу третейського суду в складі колегії: Працьовитого А. В., Пашковського Я. В., Когут Л. І., до моменту відводу судді Працьовитого А. В. пройшло понад 3 календарних місяці, до моменту відводу судді Когут Л. І. - понад 4 календарних місяці, а до моменту призначення справи до розгляду - понад 5 календарних місяців.
Отже, суддею третейського суду Пашковським Я. В. більше як один місяць від дня призначення справи до розгляду не вчинялися жодні дії у справі № 50, тому було порушено вимоги статей 16-19 Закону України «Про третейські суди».
Також суди попередніх інстанцій не врахували, що Постійно діючий третейський суд при Львівській торгово-промисловій палаті під час розгляду справи № 50, вирішуючи питання щодо строку настання основного зобов`язання, вийшов за межі третейської угоди в частині вирішення питання щодо строку настання зобов`язання за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
Відзив на касаційну скаргу від ОСОБА_1 не надходив.
 
Надходження касаційних скарг до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 листопада 2019 року касаційну скаргу АТ «Кредобанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишено без руху для усунення недоліків.
 
У грудні 2019 року заявником у встановлений судом строк недоліки касаційної скарги усунуто.
 
Ухвалою Верховного Суду від 09 грудня 2019 року поновлено АТ «Кредобанк» строк на касаційне оскарження ухвали Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та постанови Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Кредобанк» на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року і витребувано із Галицького районного суду м. Львова цивільну справу № 461/8547/15-ц.
 
Ухвалою Верховного Суду від 19травня 2021 року справу призначено до судового розгляду. 
 
2.     Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга АТ «Кредобанк» не підлягає задоволенню.
 
Фактичні обставини справи
 
04 червня 2008 року між ВАТ «Кредобанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю Компанія «Гама 2005» (далі - ТзОВ Компанія «Гама 2005») укладено кредитний договір № 130, за умовами якого позичальнику надано кошти у розмірі 450 000,00 дол. США на строк до 03 червня 2009 року.
 
23 травня 2011 року між ПАТ «Кредобанк», ТзОВ Компанія «Гама 2005» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Троя Львів» (далі - ТзОВ «Троя Львів») укладено договір про переведення боргу, відповідно до якого первісний боржник переводить на нового боржника у повному обсязі борг за кредитним договором № 130, а новий боржник приймає на себе виконання у повному обсязі зобов`язань, що випливають з кредитного договору, та зобов`язується після підписання цього договору виконувати їх належним чином.
 
23 травня 2011 року між ПАТ «Кредобанк» та ТзОВ «Троя Львів» укладено додатковий договір до кредитного договору № 130, за умовами якого кредитний договір від 04 червня 2008 року № 130 викладено в новій редакції, зокрема, позичальнику надано грошові кошти у розмірі 340 000,00 дол. США на строк до 31 січня 2012 року.
 
23 травня 2011 року для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130, з урахуванням змін, викладених у додатковому договорі, між ПАТ «Кредобанк», ТзОВ «Троя Львів» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 1, згідно з яким поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором за виконання боржником зобов`язань у повному обсязі. 
 
Пунктом 4.5 договору поруки від 23 травня 2011 року № 1 передбачено, що суперечності, які можуть виникнути між сторонами, вирішуються шляхом проведення переговорів, а у випадку недосягнення згоди - третейським судом. Будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв`язку з ним, підлягає розгляду з остаточним вирішенням Постійно діючим третейським судом при Львівській торгово-промисловій палаті у складі трьох суддів. Місце проведення засідань третейського суду: м. Львів, Стрийський парк, 14, поштовий індекс 79011.
 
Рішенням Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 26 червня 2015 року у справі № 50 відмовлено у задоволенні позову ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130 в розмірі 2 632 893,78 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і норми застосованого права 
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, і доводів касаційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції відповідають зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.
 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про третейські суди» у редакції, чинній на час ухвалення рішення третейського суду, юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.
 
Статтею 51 Закону України «Про третейські суди» визначено, що рішення третейського суду є остаточним та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.
 
Рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.
 
Вичерпний перелік підстав для оскарження та скасування рішення третейського суду встановлено у частині третій статті 51 Закону України «Про третейські суди». 
 
Рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.
 
Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду містяться в статті 458 ЦПК України.
 
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Вирішуючи спір, суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що ухвалою голови Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 31 липня 2014 року порушено провадження у справі № 50 за позовом ПАТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості з поручителя за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130 в розмірі 2 632 893,78 грн.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 14 листопада 2014 року задоволено заяву судді Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті Борсука П. Й. про відвід.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 08 грудня 2014 року про формування складу третейського суду призначено до складу третейського суду для розгляду справи № 50 суддів Працьовитого А. В., Пашковського Я. В., Когут Л. І. 
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 13 березня 2015 року задоволено заяву судді Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті Працьовитого А. В. про відвід.
 
Відповідно до Регламенту Третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті строк третейського розгляду справи не повинен перевищувати трьох місяців з дня порушення провадження у справі. Голова цього суду за мотивованим зверненням складу суду або сторін має право продовжити термін третейського розгляду, про що виносить ухвалу.
 
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та не спростовано матеріалами справи те, що ухвалою виконуючого обов`язки голови Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 16 березня 2015 року продовжено термін розгляду третейського провадження у справі № 50.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 14 квітня 2015 року задоволено заяву судді Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті Когут Л. І. про відвід.
 
Ухвалою голови Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 28 квітня 2015 року призначено до складу суду для розгляду справи № 50 суддів: Пашковського Я. В., Бельського Р. Л. та Чухена Ю. Л.
 
Ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті у складі суддів Пашковського Я. В., Бельського Р. Л., Чухена Ю. Л. від 29 квітня 2015 року призначено справу до розгляду у засіданні цього суду на 14 травня 2015 року.
 
Розгляд справи № 50 відкладався на 28 травня 2015 року, 09 червня 2015 року та на 19 червня 2015 року, про що приймалися відповідні ухвали.
 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про третейські суди» третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі.
 
Згідно з частиною третьою статті 27 Регламенту Третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті встановлено обов`язок третейського судді без зволікання повідомити сторони про підстави його відводу чи самовідводу, зазначені у статті 26 цього Регламенту, що виникли після початку третейського розгляду, та заявити самовідвід.
 
Розгляд справи третейським судом починається з винесення відповідної ухвали та направлення її сторонам (частина перша статті 33 Закону України «Про третейські суди»).
 
Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що доводи заявника щодо того, що третейським суддею Пашковським Я. В. (головуючим суддею у справі № 50) більш як один місяць від дня призначення не вчинялися жодні дії у справі (не виконувалися обов`язки третейського судді у справі) є необґрунтованими, оскільки судові засідання у третейському суді із дня призначення справи № 50 до розгляду відбувались із інтервалом у два тижні, у них брали участь та виконували обов`язки усі без винятку судді, призначені ухвалою Постійно діючого третейського суду при Львівській торгово-промисловій палаті від 28 квітня 2015 року, у тому числі і суддя Пашковський Я. В.
 
Крім того, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що Постійно діючий третейський суд при Львівській торгово-промисловій палаті під час розгляду справи не вийшов за межі третейської угоди в частині вирішення питання щодо строку настання зобов`язання за кредитним договором від 04 червня 2008 року № 130, оскільки строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права на звернення до поручителя з вимогою про стягнення заборгованості за основним зобов`язанням, закінчення строку, установленого договором поруки, сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання, входить до предмета доказування у справі про стягнення кредитної заборгованості.
 
Доводи касаційної скарги є ідентичними доводам апеляційної скарги та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями статті 400 ЦПК України не належить до повноважень суду касаційної інстанції. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18)).
 
Висновок за результатами розгляду касаційної скарги
 
Згідно з частиною першою статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для задоволення касаційної скарги немає.
 
Оскільки касаційна скарга залишається без задоволення, то відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України в такому разі розподіл судових витрат не проводиться. 
 
Керуючись статтями 141, 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк» залишити без задоволення.
 
Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 16 листопада 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            Д. Д. Луспеник

Судді:                                                                                                       І. А. Воробйова

                                                                                                                  Г. В. Коломієць

                                                                                                                   Р. А. Лідовець

                                                                                                                   Ю. В. Черняк