ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року	Львів	Справа № 300/2927/20 пров. № А/857/9781/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                       Святецького В.В.
суддів                                                                            Гудима Л.Я., Довгополова О.М., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року про встановлення судового контролю у справі №460/6568/20 (головуючий суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської райдержадміністрації Івано-Франківської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до    Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської райдержадміністрації Івано-Франківської області (далі – відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену суму щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених сум, у сумі 9    464,00 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської райдержадміністрації щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 недоплаченої щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Надвірнянської райдержадміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 недоплаченої суми щорічної разової грошової допомоги до 5 травня як інваліду війни ІІ групи в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, з урахуванням виплачених коштів, у сумі 9    464,00 грн.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.02.2021 апеляційну скаргу  Управління  соціального захисту населення  Надвірнянської  районної держаної адміністрації на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №300/2927/20 повернуто скаржнику.
Таким чином, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №300/2927/20 набрало законної сили 23.02.2021.
08.04.2021 ОСОБА_1 подав до суду клопотання в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким просить встановити судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 по справі №300/2927/20 шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування поданої заяви позивач зазначив, що боржником рішення суду не виконано в повному обсязі. Так, кошти в сумі 9    464,00 грн нараховані ОСОБА_1 згідно з довідкою про здійснення нарахування на виконання рішення суду №734/1/03 від 25.03.2021, однак виплати вказаної суми фактично не здійснено (а.с. 99-102).
Ухвалою від 20 квітня 2021 року Івано-Франківський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує на те, що положення КАС України не містять обмеження щодо застосування заходів судового контролю, передбачених ч.1 ст.382 КАС України. Тобто, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, суд може й після ухвалення такого рішення.
З огляду на викладене, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №300/2927/20 шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що в силу вимог ч. 4 ст. 304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          На підставі пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
          Відповідно до  ст. 124 Конституції України  судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ч.ч. 2, 3  ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У  рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України  зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).
Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Статтею 370 КАС України  передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах встановлено  статтею 382 КАС України, частиною 1 якої передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з ч. 2 ст.382 Кодексу за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.
Відмовляючи у задоволенні клопотання про встановлення судового контролю у справі відповідно до ст.382 КАС України, суд першої інстанції керувався тим, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття судового рішення у справі.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки згідно з частиною 6  статті 246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині рішення вказується, зокрема, порядок і строк виконання рішення. При цьому, слід зазначити, що порядок виконання судових рішень в адміністративних справах регламентовано  ст.372 КАС України, згідно з якою спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому рішенні.
Слід зазнПроте ачити, щовизначення порядку виконання рішень не є тотожним поняттю встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Натомість норма  статті 382 КАС України  не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього. Навпаки, цільове призначення даного процесуального інституту спрямовано саме на забезпечення реального виконання вже прийнятого рішення, яке фактично не виконується (є обґрунтований сумнів про це).
У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.
При цьому, колегія суддів зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року (справа №800/320/17), в постанові Верховного Суду від 04 березня 2020 року (справа №539/3406/17) викладено висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого  ст.382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.
Поряд з цим, апеляційний суд зазначає, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не проаналізував наведені позивачем обставини невиконання рішення суду у даній справі, що набрало законної сили, та не встановив наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю на підставі ст. 382 КАС України. 
Натомість суд апеляційної інстанції не наділений правом вирішити клопотання позивача про встановлення судового контролю у справі по суті заявленого клопотання з огляду на те, що в силу вимог ч.1 ст. 382КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення віднесено до повноважень суду, який ухвалив судове рішення.

Використання у приписах вказаної статті словосполучення ,,суд, який ухвалив  судове рішення” дає підстави для висновку, що для встановлення судового контролю після ухвалення судового рішення у справі, якщо воно фактично не виконується, повинен видаватись окремий процесуальний документ (ухвала) і саме судом, який постановив відповідне рішення.
Вказана позиція узгоджується із правовою позицією Великої Палати  Верховного Суду, викладеною в ухвалі від 20.06.2018 у справі №800/592/17, та правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постанові від 18.04.2019 у справі № 286/766/17, які суд, з урахуванням вимог ч.5  ст.242 КАС України, враховує при вирішенні спірних правовідносин.
Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржена ухвала суду підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення заяви в порядку ст. 382 КАС України, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 243, 311, 312, 320, 321, 322,  325,  329 КАС України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року про встановлення судового контролю у справі №460/6568/20 та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	В. В. Святецький 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов  	
Повне судове рішення складено 22.06.2021.