Ухвала
Іменем України 
14 травня 2021 року
м. Київ
справа № 425/2717/16-к
провадження № 51-510 ск 21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_5 ,
встановив:
За вироком Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 5, 7 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі – КК України) та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбуття покарання з іспитовим строком три роки. 
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2020 року, а апеляційну скаргу — повернуто особі, яка її подала.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 порушує питання про скасування ухвали Луганського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року та призначення нового судового розгляду в суді апеляційної інстанції. 
Касаційна скарга мотивована тим, що судом апеляційної інстанції допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що апеляційний суд безпідставно відмовив у поновленні строку на апеляційне оскарження, оскільки строк на апеляційне оскарження було пропущено з поважних причин. Посилається на те, що договір про надання правової допомоги між ним та матір`ю засудженого було укладено лише 20 листопада 2020 року, а також на те, що йому потрібний був час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї документи, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.
Згідно з п. 2 ч. 2  ст. 428  Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України)суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру – протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. 
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. 
Як убачається з копії оскаржуваної ухвали, апеляційним судом прийнято рішення про відмову захиснику у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Рубіжанського міського суду Луганської області від 20 лютого 2020 року та повернення апеляційної скарги. 
Так, в постановленій за наслідками апеляційного розгляду ухвалі, апеляційним судом було зазначено, що оскаржуваний вирок було проголошено 20 лютого 2020 року, копію якого засуджений отримав того ж дня. У передбачений законом строк, засуджений та його захисник апеляційну скаргу не подали. В подальшому, договір про надання правової допомоги укладений 20 листопада 2020 року між матір`ю засудженого та адвокатом ОСОБА_4 , тому саме з цього часу у захисника ОСОБА_4 з`явилось право на подання апеляційної скарги, яким він скористався лише 01 лютого 2021 року, тобто через 72 дні після укладення вказаного договору. Водночас апеляційний суд дійшов висновку, що визначений процесуальним законом строк на оскарження вказаного вироку було пропущено та підстав, що свідчили б про поважність причин пропуску строку на оскарження судового рішення, апеляційним судом встановлено не було. 
Суд погоджується з висновком апеляційного суду, який визнав, що наведені захисником причини пропуску строку, та укладення договору про надання правової допомоги після спливу значного строку, майже 8 місяців, визначеного законом для подачі апеляційної скарги, не є поважними. Крім того, процесуальна поведінка засудженого та його захисників не відповідає принципу правової визначеності. 
Таким чином, викладені в ухвалі Луганського апеляційного суду мотиви повернення апеляційної скарги є обґрунтованими. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 399 КПК України.
Оскільки з касаційної скарги захисника, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2  ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Луганського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року стосовно ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                      ОСОБА_3