Номер провадження: 22-ц/813/6527/21 
Номер справи місцевого суду: 511/506/20
Головуючий у першій інстанції Теренчук Ж. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2021 року                                                                         м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря - Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну  сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, -

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить:- замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Фінростбанк» у виконавчих листах №2п-1/11 (2-616/2010), виданих на виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.11.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» (далі ПАТ «Фінросбанк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00438 від 28.07.2008 pоку, на ОСОБА_1 як правонаступника; - видати дублікати виконавчих листів та поновити строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
В обґрунтування заяви заявник зазначив, що 18.11.2011 року по цивільній справі за позовом ПАТ «Фінростбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00438 від 28.07.2008 pоку, було ухвалено рішення, відповідно до якого з відповідачів на користь Банку було стягнено суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 145198,22 грн. На виконання вказаного рішення, Банку було видано виконавчі листи.
26.03.2019 року між ПАТ «Фінростбанк» та ним було укладено Договір №64 про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а він набув права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Тому керуючись ч. 1 ст. 442 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» просив замінити стягувача ПАТ "Фінростбанк" по даним виконавчим листам на ОСОБА_1 , так як до цього часу рішення суду не виконане.
Також зазначив, що 26.03.2019 року після отримання від ПАТ «Фінростбанк» документів кредитної справи №1/00438 від 28.07.2008 pоку ним було виявлено, що оригінали виконавчих документів відсутні.
На теперішній час, згідно з даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження щодо боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , стягувача ПАТ «Фінростбанк». Окрім того, з листа Роздільнянського міжрайонного відділу ДВС Південного МРУ Міністерства юстиції(м. Одеса) вищевказані виконавчі листи 25.01.2012 року було повернуто стягувачеві. що свідчить про їх втрату.
Звернув увагу суду, що він як правонаступник до 26.03.2019 року не міг впливати на дії Банку, направлені на пред`явлення виконавчих документів на виконання до моменту укладення Договору №64 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, пропуск цих строків не залежав від його го волі.
За зазначеним виконавчим листом існує непогашена заборгованість за кредитним договором, а тому є необхідність в отриманні дублікату цього виконавчого документа. При цьому враховуючи, що строки пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущені не з його вини, а через обставини, що не залежали від його волі є підстави для поновлення строку для пред`явлення зазначеного виконавчого документа до виконання.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони стягувача правонаступником, видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа - відмовлено.
Ухвала суду обґрунтовано тим, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачений порядок правонаступництва на стадії ліквідації банку суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для заміни сторони стягувача, то відповідно належить відмовити заявнику у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу відповідно до вимог якої просить суд ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2020 року та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_1 в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час її розгляду судом допущено порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що судом порушено презумпцію правочину, оскільки договір № 64 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 26.03.2019 року не оспорюється жодною із сторін, а також не визнаний недійсним, тому відмова у задоволенні заяви ОСОБА_1 з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником є помилковою та необґрунтованою.
Щодо видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання апелянт зазначає, що факт втрати виконавчих листів є таким, що незалежить від волі заявника. Оскільки вказані виконавчі документи заявнику від ПАТ «Фінростбанк» передано не було. До заяви було долучено акт приймання-передачі документів. З якого вбачається, що оригінали виконавчих документів не передавались ОСОБА_1 .
Заявник звертає увагу суду апеляційної інстанції на той факт, що за зазначеними виконавчими листами існує непогашена заборгованість за кредитним договором, що також підтверджується доданими до заяви витягом з додатку №1 Договору № 64 про відступлення прав вимоги від 26.03.2019 року, а тому є необхідність у отриманні дублікатів цих виконавчих листів. При цьому враховуючи, що строки пред`явлення виконавчих листів до виконання порушені не звини заявника, а через обставини, що не залежали від його волі, оскільки на момент їх втрати ОСОБА_1 не був учасником виконавчих проваджень рамках яких здійснюється їх виконання.
З огляду на зазначене, апелянт вважає, що є всі підстави для поновлення строку для пред`явлення зазначеного виконавчого документу до виконання.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.02.2021 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні, видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 16.02.2021 року у складі колегії суддів: головуючого Князюка О.В., суддів Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М., справу було призначено до розгляду в приміщенні Одеського апеляційного суду на 24.06.2021 року на 09:45 год. 
18.06.2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, заявлені в апеляційній скарзі вимоги підтримав. Вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
В судове засідання 24.06.2021 року з`явилися, ОСОБА_3 та його представник - адвокат Твердохліб В.Ю. та боржник ОСОБА_2 просили у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що в провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області знаходилась справа №2п-1/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00438 від 28.07.2008 року.
18.11.2011 року рішенням суду по вказаній справі позовні вимоги ПАТ «Фінростбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволені повністю. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «Фінростбанк» заборгованість за кредитним договором № 1/00438 від 28.07.2008 року в розмірі 145198, 22 грн. Стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь позивача також судові витрати. Рішення набрало законної сили та було звернуто до виконання шляхом видачі виконавчих листів стягувачу.
26.03.2019 року між ПАТ «Фінростбанк», від імені якого діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Фінростбанк» Андронов Олег Борисович та ОСОБА_1 було укладено Договір №64 про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк відступив, а ОСОБА_1 набув права вимоги до позичальників, заставодавців та поручителів, в тому числі до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за кредитним договором №1/00438 від 28.07.2008 року згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору.
Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ОСОБА_1 набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Фінростбанк», в тому числі і до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина
Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент видачі наказу суду) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
За змістом пункту 1 частини другої статті 22 названого Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавчий лист по стягненню з них боргу за кредитним договором повернуто стягувачеві ПАТ «Фінростбанк» - 25 січня 2012 року, після цього Банк повторно вказаний лист до виконання не пред`являв.
Відтак, відповідно до порядку обрахування строків пред`явлення виконавчого листа до виконання, встановлених ст.22, 23 Закону України «Про виконавче провадження»(чинним на момент виникнення правовідносин з видачі виконавчого листа) та цього ж Закону з подальшими змінами, зокрема 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року, на день набрання чинності ЗУ «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року - 05 жовтня 2016 року, строк пред`явлення виконавчого листа сплинув, отже, до нього слід застосовувати однорічний строк пред`явлення до виконання після повернення виконавчого листа стягувачеві, тому підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання відсутні.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції , що за вказаних обставин строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув ще за часів повноважень первісного стягувача ПАТ «Фінростбанк».
При цьому, як вбачається з матеріалів справи з моменту повернення 25.01.2012 року первісний стягувач жодним чином не цікавився виконанням судового рішення. За таких підстав, оскільки строк на пред`явлення виконавчих листів сплинув ще для первісного стягувача, який тривалий час не вчиняв дій для поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання право на поновлення цього строку не може виникнути у Заявника. Вважають, що поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа не має.
Відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ОСОБА_1 набув статусу Нового Кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Фінростбанк», в тому числі і до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить замінити стягувача ПАТ "Фінростбанк" по виконавчому листу про стягнення боргу за кредитним договором з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.
Виходячи із системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судова колегія констатує, що для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника.
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредитних правовідносинах. Такими є банк або інша фінансова установа. Цей перелік є вичерпним.
У пункті 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", вказано, що фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг.
Як вбачається з встановлених судом обставин, відповідно до Договору №64 від 26.03.2019 року про відступлення (купівлі- продажу) прав вимоги, відбулася заміна кредитодавця-банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу - ОСОБА_1 , який не є юридичною особою та фінансовою установою, а тому не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права.
Такої позиції також дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 11.09.2018 року у справі №909/968/16 а також вказані висновки викладені в ухвалі Верховного суду від 28.05.2020 року по справі № 514/1064/19.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну стягувана у виконавчих листах №2п-1/11 (2-616/2010), виданих на виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 18.11.2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фінростбанк» (далі ПАТ «Фінросбанк») до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/00438 від 28.07.2008 pоку.
Таким чином, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням ч. 3 ст. 512, ст. 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме кредитор - банк або інша фінансова установа, з погодження Національного Банку України.
При цьому судова колегія звертає увагу, що суд першої інстанції вірно зазначив, що Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не передбачений порядок правонаступництва на стадії ліквідації банку.
Встановивши вказані обставини та відсутність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі № №2п-1/11, з ПАТ «Фінростбанк» на ОСОБА_1 , суд першої інстанції послідовно відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 у поновленні йому строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачі дублікату виконавчого листа.
На підставі вищевикладеного, судова колегія, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи, перевірила правильність застосування норм матеріального та процесуального права та прийшла до висновку, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд -

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.07.2020 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 24.06.2021 року.
Головуючий:                                                                                 О. В. Князюк
Судді:                                                          О.М. Таварткіладзе
А.П. Заїкін