Справа № 159/6477/20  Провадження №33/802/417/21 	Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , водій ПП «Вторметсервіс», за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 11.12.2020 року о 05.00 годині в місті Ковелі по вулиці Брестська, 2 будучи водієм транспортного засобу «Рено» номерний знак НОМЕР_1 на вимогу працівників поліції пройти в установленому законом порядку огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.18).
Не погоджуючись із постановою судді, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову суду. 
Вказує на те, що про оскаржувану постанову він дізнався 17.04.2021 року від працівників патрульної поліції. 19.04.2021року він звернувся до Ковельського міськрайонного суду з заявою про видачу копії постанови та ознайомлення з матеріалами справи. Копію оскаржуваної постанови він отримав 21.04.2021 року. Вважає оскаржувану постанову суду такою, що не відповідає вимогам законодавства, матеріалам та обставинам справи. Вказує про те, що ніяких повісток про виклик до суду він не отримував, про дату розгляду справи не знав. Розгляд справи відбувся у його відсутності, що на його думку, є порушенням його процесуальних прав (а.с.26-29). 
Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.294 КпАП України скарга на постанову може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин, цей строк може бути поновлено за заявою особи, яка має право оскаржити постанову.
Згідно ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до вимог ст.277-2 КпАП України, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Як вбачається з постанови Ковельського міськрайонного суду Волинської області справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглядалась без його участі, а вказану постанову він отримав 21.04.2021 року.
Виходячи з наведеного, суд вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду скаржником пропущено з поважних причин, а тому його слід поновити та прийняти апеляційну скаргу до розгляду.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного правопорушення доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 207996 від 11.12.2020 року, в якому встановлено, що 11.12.2020 року о 05.00 годині в місті Ковелі по вулиці Брестська, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1); 
- поясненням свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутніми при проведенні огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер Алкотест» 6810 ARBL-0881 на місці зупинки транспортного засобу відносно водія ОСОБА_1 , котрий керував транспортним засобом RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 . На вимогу працівника патрульної поліції водій відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с.3, 4);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 3541507 від 11.12.2020 року (а.с.5);
- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.7).
Вказана відмова проведена у присутності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що підтверджується їх письмовими поясненнями, наявними в матеріалах справи.
Згідно довідки Управління патрульної поліції у місті Луцьку від 11.12.2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не має повторності вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.130 КпАП України; не позбавлений права керування транспортними засобами (а.с.6).
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
В ході розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 було заявлено клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України з передачею матеріалів справи на розгляд трудовому колективу ПП «Вторметсервіс» для застосування заходів громадського випливу.
Згідно ч.1 ст.21 КпАП України особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
За змістом зазначеної норми закону, звільнення від адміністративної відповідальності, в даному випадку, є правом, а не обов`язком суду з урахуванням, зокрема, обставин, зазначених у ст. 33 КпАП України.
Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.
Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.
Згідно ст.1 КпАП України завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Частиною 1 ст.6 КпАП України передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.
З огляду на конкретні обставини справи, апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, не забезпечить реального виправлення останнього за допомогою заходів громадського впливу.
А тому, апеляційний суд, виходячи з основоположних завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу останнього на поруки трудового колективу та звільнення його від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк апеляційне оскарження постанови судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року щодо нього.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року щодо нього залишити без задоволення.
Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 09 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                  Гапончук В.В.