ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1378/21  Номер провадження 33/814/362/21	Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О. В.  Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.	

Категорія

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2021 року 	м. Полтава	

       Суддя Полтавського апеляційного суду Дряниця Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  громадянина  України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. на користь держави,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2021 року ОСОБА_1  визнано винним у тому, що він 29 березня 2021 року о 21 год. 10 хв. в м. Кременчуці на вул. Салганна, 7Б керував транспортним засобом, автобусом БАЗ 2215 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 та перевозив пасажирів на міському громадському маршруті №28 в кількості 17 чоловік, що на 3 пасажира більше, ніж передбачена кількість місць для сидіння технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.п.8 п. 3 Постанови КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями  ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, ч. 1 ст. 44-3 КУпАПз накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17 000 грн.
       Постанову в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану постанову і постановити нову, якою закрити провадження у справі за малозначністю. 

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги по суті, приходжу до наступних висновків.    
Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до частини 1 статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Підпунктом 8 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09 грудня 2020 року №1236 з 24 лютого 2021 року на території України встановлюється жовтий рівень епідемічної небезпеки, відповідно до якого забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на такий транспортний засіб.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу автомобіля БАЗ 2215 СПГ д.н.з. НОМЕР_1 29 березня 2021 року, перевозив пасажирів у кількості 17 осіб, при допустимих 14 місць для сидіння, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення та відео-файлом відео-реєстратора поліцейського, рапортом поліцейського. 
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, яким суд дав вірну оцінку.
Разом з тим, вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог статей 23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи /п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року ЄСПЛ у справі «Ізмайлов проти Росії»/.
Суд апеляційної інстанції також враховує практику ЄСПЛ про те, що застосований захід має бути пропорційним переслідуваній меті.
Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.
Відповідно до статті 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд враховує незначний ступінь вчиненого правопорушення, оскільки кількість осіб, що перевозилася маршрутним транспортним засобом, перевищувала допустиму норму лише на три особи, а також, що правопорушник раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вік, майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність.
Також суд зважає на ту обставину, що ОСОБА_1 визнав свою вину у вчинені адміністративного правопорушення у відповідних письмових поясненнях, поданих до суду першої інстанції. 
Із врахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 21 квітня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП – скасувати. 
На підставі ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за статтею 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.
Провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрити, на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.     
         
Суддя Полтавського апеляційного суду                                  Ю. В. Дряниця