Ухвала
Іменем України
06 травня 2021 року
м. Київ
справа № 172/1546/18 
провадження № 51 - 5529 ск 20
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року,
установив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду 29 квітня 2021 року надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня   2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року, в якій він порушує питання про перегляд в касаційному порядку вказаних судових рішень, просить скасувати оскаржувані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Водночас захисник подав клопотання, в якому просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень, зазначає, що касаційний строк пропущено з поважних причин, у зв`язку з тим, що засуджена ОСОБА_5 подавала касаційну скаргу у встановлений законом термін, але ухвалою Касаційного кримінального суду її скарга була залишена без руху та надано час для усунення недоліків, які, будучи юридично неграмотною, засуджена ОСОБА_5 самостійно усунути не змогла. Тільки за її зверненням до Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області в грудні 2020 року їй було надано захисника.        З цих підстав захисник ОСОБА_4 просить поновити строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень. Жодних інших доводів на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження захисник не наводить. 
Перевіривши матеріали провадження за скаргою, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Твердження про те, що ОСОБА_5 подавала касаційну скаргу у встановлений законом термін не відповідає дійсності. Засуджена ОСОБА_5 дійсно зверталась до Касаційного кримінального суду Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження (вх. № 390/0/165-20 від 13.11.2020), однак касаційної скарги не подавала. На її звернення була надана відповідь (вих. № 758/0/158-20 від 17.11.2020), в якій було роз`яснено чинний порядок застосування правових норм, які регулюють процесуальний порядок оскарження судових рішень. Інших звернень від ОСОБА_5 на адресу Верховного Суду не надходило. 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Разом з тим, поважність причин визначається слідчим суддею, судом у разі неможливості своєчасного подання скарги або іншого документа через стихійне лихо, катастрофу, хворобу, відрядження, трагічні та інші непередбачувані події в житті людини, а також будь-які інші обставини, що не дозволили учаснику процесу завчасно подати відповідний документ.
Також суд звертає увагу, що у рішенні від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України», Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).
Таким чином, клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 не містить переконливих доводів на обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, а тому прохання про поновлення строку не підлягає задоволенню.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням зазначеного касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5  підлягає поверненню.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від                07 травня 2020 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня             2020 року щодо ОСОБА_5 .
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2020 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2020 року з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                  ОСОБА_3