ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

08 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 0440/6570/18	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
за участю: 
          представника відповідача: Бірсан П.М.,
          представника позивача: Кривошеїної І.О..
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний завод»  
                    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду   від 04 лютого 2021  року, (суддя суду першої інстанції Захарчук-Борисенко Н.В.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, повне судове рішення складене 15.02.2021 року, в адміністративній справі №0440/6570/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод»  до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення - рішення,- 
ВСТАНОВИВ:
          Приватне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний завод" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (з урахуванням заміни відповідача на правонаступника), у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС форми "В4" від 22.08.2018 №0006774612. 
Позовні вимоги обґрунтовані неправомірністю та безпідставністю винесеного відповідачем податкового повідомлення-рішення, оскільки, висновки контролюючого органу про порушення ПАТ “ДМЗ” норм податкового законодавства, викладені в акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване рішення, є безпідставними та суто суб`єктивною думкою перевіряючих. Так, надані до перевірки документи в їх сукупності у повній мірі свідчать про здійснення позивачем  господарських операцій у відповідності до укладених із позивачем договорів. При цьому, представник позивача зауважив, що відповідно до ст.61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер, тому ПАТ “ДМЗ” не може нести відповідальність за порушення чинного законодавства третіми особами.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018  адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" (місцезнаходження: 49064, м.Дніпро, вул. Маяковського, 3; код ЄДРПОУ 05393056) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (місцезнаходження: 04119, м.Київ, вул. Дегтярівська, 11-Г; код ЄДРПОУ 39440996) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення було задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби №0006774612 від 22.08.2018р. в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" з податку на додану вартість за травень 2018 року за №9124265185 від 20.06.2018р. на суму 4 224 183, 25 грн. (чотири мільйони гривень двісті двадцять чотири тисячі сто вісімдесят три гривні двадцять п`ять копійок).У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" було задоволено, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 скасовано в частині відмови у задоволенні вимог Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків ДФС України форми “В4” №000677612 від 22.08.2018р. про зменшення розміру від`ємного значення з податку на додану вартість на суму 864    403,10 грн. та прийняти в цій частині іншу постанову.
Постановою Верховного Суду від 30.06.2020 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі №0440/6570/18 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №006774612 від 22.08.2018 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 864403,10 грн., а також в частині розподілу судових витрат, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині.
          За наслідками нового розгляду справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом у задоволенні позовних вимог про скасування податкового повідомлення – рішення №006774612 від 22.08.2018 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 864403.10 грн. відмовлено.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить  оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову у відповідній частині.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що господарські операції з контрагентами позивача у спірний період є реальними, їх зміст та обсяг підтверджені документами первинного бухгалтерського обліку. Також, заявник зазначає, що наявність кримінального провадження фігурантом якого є контрагент позивача, за відсутності вироку у кримінальній справі не може свідчити про невиконання сторонами умов договору поставки як передумови для отримання позивачем бюджетного відшкодування.
Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній із посиланням на законність та обґрунтованість висновків суду, просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 20.07.2018 по 08.08.2018 на підставі наказу №1318 від 19.07.2018 та направлень на перевірку від 19.07.2018 №№228/28-10-46-12, 229/28-10-45-12, 300/28-10-46-12, 301/28-10-46-12 посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку підприємства.
За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт “Про результати документальної позапланової виїзної перевірки Приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний завод” (код за ЄДРПОУ 05393056) з питань перевірки формування від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., по декларації з податку на додану вартість за травень 2018 року” за №67/28-10-46-12-05393056 від 08.08.2018 (далі – акт перевірки).
14.08.2018 позивачем направлено до контролюючого органу заперечення (вих.  №106/4845 від 14.08.2018) на акт перевірки.
22.08.2018 на адресу ПАТ “ДЗМ” надійшов лист від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби “Про розгляд заперечень” за вих. №34877/10/28-10-46-12 від 22.08.2018, в якому зазначено, що висновки акту є об`єктивними, обґрунтованими, задокументованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства.
На підставі акту перевірки контролюючим органом сформовано податкове повідомлення-рішення форми “В4” №000677612 від 22.08.2018, яким відповідачем зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму - 5 088 586, 35 грн.
Постановою Верховного Суду від 30.06.2020 касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі №0440/6570/18 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №006774612 від 22.08.2018 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 864403,10 грн., а також в частині розподілу судових витрат, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції в цій частині.
Так, Верховний Суд направив справу на новий розгляд в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0006774612 від 22 серпня 2018 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 864403,10 грн, яка сформована за наслідками господарських відносин ПрАТ “ДМЗ” з ТОВ ВКФ “НАЙС”, ПВКФ “АНК-93”, ТОВ “ФЛЮОРІТ”, ТОВ “МАКРОТОРГ ПЛЮС”, ТОВ “СТУДІЯ ЦИКІВКА”, ТОВ “ІТС”, ТОВ “ДІСКОР”, ТОВ “Лебтрансгрупп”, ТОВ “Дніпротехпром”, ТОВ “КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ”, ТОВ “Будмонтаж 2016”.
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову у відповідній частині суд першої інстанції виходив з того, що неправомірним є документальне оформлення позивачем операцій із вищезазначеними контрагентами та відповідно завищення підприємством суми податкового кредиту в травні 2018 року на загальну суму 864403,10 грн. та правомірність сформованого відповідачем податкового повідомлення-рішення №0006774612 від 22.08.2018р. в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за податковою декларацією Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" з податку на додану вартість за травень 2018 року за №9124265185 від 20.06.2018р. на суму 864403,10 грн.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          У відповідності до п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
Абзацом “а” п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Таким чином, наведеними нормами матеріального права, визначено підстави для формування платником податків податкового кредиту з податку на додану вартість і до таких підстав віднесено: наявність господарської операції, сплата податку на додану вартість у вартості товарів (робіт, послуг), факт сплати податку на додану вартість має підтверджуватися відповідними податковими накладними, використання придбаних товарів (робіт, послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
          Встановлені обставини справи свідчать, що у періоді, який перевірявся, позивач мав господарські відносини з  ТОВ ВКФ “НАЙС” (на суму ПДВ 254778,31 грн), ПВКФ “АНК-93” (на суму ПДВ 148926,88 грн), ТОВ “ФЛЮОРІТ” (на суму ПДВ 136512 грн), ТОВ “МАКРОТОРГ ПЛЮС” (на суму ПДВ 99383,78 грн), ТОВ “СТУДІЯ ЦИКІВКА” (на суму ПДВ 73731,51 грн), ТОВ “ІТС” (на суму ПДВ 23360 грн), ТОВ “ДІСКОР” (на суму ПДВ 22910 грн), ТОВ “Лебтрансгрупп” (на суму ПДВ 9780 грн), ТОВ “Дніпротехпром” (на суму ПДВ 4391,20 грн), ТОВ “КОМПАНІЯ УКРПРОМСНАБ” (на суму 2641 грн), ТОВ “Будмонтаж 2016” (на суму ПДВ 87988,42 грн), всього на загальну суму ПДВ 864403,10 грн.
          Так, 01.03.2015 року між ТОВ ВКФ «Найс» (Власник) та позивачем (Абонент) укладено договір №285/2015, відповідно до якого власник зобов`язується надати Абоненту послуги з прийому до гідротехнічної споруди №1 та транспортуванню до р. Дніпро дренажних, зливних, стічних та зворотних вод.  (т. 1 а.с. 163 – 165)
          На підтвердження факту виконання умов договору позивачем надано акт №ОУ -00000017 здачі – приймання робіт (надання послуг) від 31.05.2018 року, відповідно до якого позивачу надано послуги з прийому до гідротехнічної споруди №1 та транспортуванню до р. Дніпро дренажних, зливних, стічних та зворотних вод, що скинуті підприємством по водовипусках №1, №4, №5, №6, у Західний колектор у травні 2018 року. Загальна вартість робіт склала 1 524589.24 грн., у тому числі ПДВ – 254098.21 грн. (т. 1 а.с.175)
          Оплату за послуги проведено 15.05.2018 року в безготівковій формі, що підтверджується випискою по платіжному дорученню.  (т. 1 а.с. 180)
          В метаріалах справи також міститься дозвіл на спеціальне водокористування від 02.10.2016 року №00760, строком дії до 03.10.2019 року, в п. 4 вказано дозволу зазначено найменування водного об`єкту та водогосподарської ділянки (джерело постачання та приймання стічних вод), а саме: ТОВ ВКФ «НАЙС» (виробничі стічні води з випусків №1, №4, №5, №6). Підпунктом «е» пункту 6 дозволу визначено, що виробничі стічні води з випусків №1, №4, №5, №6 передаються ТОВ ВКФ «НАЙС» за договором від 01.03.2015 року. (т. 1 а.с. 182-185)
           24.12.2015 року між позивачем та ПКФ «АНК-93» було укладено договір №1617/2015, відповідно якого ПКФ «АНК-93» приймає на себе зобов`язання з проведення таких робіт: капітальні ремонти, поточні ремонти, обладнання та конструкцій будівель  та споруд, технічне обслуговування обладнання, монтаж інженерних мереж та систем, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити ці роботи. (т. 1 а.с. 187)
          У відповідності до додаткової угоди до договору №1617/2015 від 19.03.2018 року замовник доручає, а виконавець зобов`язується провести поточний ремонт металоконструкцій та технологічного обладнання фасонно-ливарного цеху, вартість послуг становить 43500 грн., ПДВ 8  700 грн. 
          Згідно із додатковою угодою №48 від 19.03.2018 року замовник доручає, а виконавець зобов`язується виконати роботи по технічному обслуговуванню  металоконструкцій прольотів прокатного цеху №1, вартість робіт становить 104 93.33 грн., ПДВ 20  986.67  грн. 
          У відповідності до додаткової угоди №50 від 19.03.20218 року, замовник доручає, а виконавець зобов`язується провести поточний ремонт металоконструкцій прольотів прокатного цеху №1, вартість робіт становить 52 500 грн., ПДВ 10500  грн. 
          На підтвердження виконання вищевказаних робіт позивачем до матеріалів справи долучено копії таких документів: договірні ціни, локальні кошториси на весь обсяг робіт, акти приймання – передачі виконаних робіт. (т. 1 а.с.193-222, а.с. 223, 229-242, 243)
          На підтвердження проведення оплати за виконані роботи позивачем до суду надано виписки з розрахункового рахунку. (т. 1 а.с. 244-246)
           22.04.2018 року між позивачем та ПКФ «АНК-93» було укладено договір№ 507/2018, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи демонтажні та монтажні для капітального ремонту Бункерної естакада й підбункерного приміщення доменної печі №3, (частини проекту Капітальний ремонт доменної печі №3), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботи. (т. 2 а.с. 1-4)
          У відповідності до додаткової угоди №1 від 11.05.2018 року сторони виклали пп. 1 Договору №507/2018 в наступній редакції: замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи демонтажні та монтажні для капітального ремонту бункерної естакади й підбункерного приміщення доменної печі №3 (частині проекту «Капітальний ремонт 2го розряду доменної печі №3) згідно відомості дефектів №02-02.3 К, вартість робіт становить 5  883  151.77 грн. (сума ПДВ 1  166  630.66 грн.), строк виконання робіт 40 діб з дня зупинки доменної печі. (т. 2 а.с. 5)
          До матеріалів справи додано копію відомості дефектів №02-02.3 К. (т. 2 а.с. 7-13)
          На підтвердження виконання вищевказаних робіт позивачем до матеріалів справи долучено копії таких документів: договірні ціни, локальні кошториси на весь обсяг робіт, акти приймання – передачі виконаних робіт. (т. 2 а.с.6, 14-15, 16-37, 38, )
          Також, позивачем надано акти приймання – передачі брухту, ТМЦ для проведення ДЦ. Капремонт ДП-3 Бункерна естакада.   (т 2 а.с. 39-43)
На підтвердження проведення оплати за виконані роботи позивачем до суду надано виписки з розрахункового рахунку. (т. 2 а.с. 44-45)
          Також, до матеріалів справи надано копію договору підряду №60 від 01.03.2018 року, відповідно до якого ВКФ «АНК-93» - Генеральний підрядник доручає, а ТОВ «ХАЙБУД» - підрядник зобов`язується виконати роботи, що вказується в додатках до цього договору.  (т. 2, а.с. 50-51)
          Згідно додаткової угоди №3 від 07.05.2018 року, підрядник виконує такі роботи: 1) ДЦ. Капітальний ремонт ДП-3, бункерне приміщення, 2. ПЦ-1 Технічне обслуговування металоконструкцій прольоту. (т. 2 а.с. 52)
Також, матеріали справи містять заявки на видачу тимчасових особистих пропусків осіб, залучених для проведення ремонтних робіт на територію позивача. (т. 2 а.с. 53-55)
18 липня 2016 року між позивачем та ТОВ «ФЛЮОРІТ» укладено договір №1337/2016, відповідно до якого постачальник (ТОВ «ФЛЮОРІТ») зобов`язаний поставити позивачу товар, а позивач зобов`язується прийняти та оплатити товар. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість Товару та інші умови узгоджуються сторонами в Специфікаціях (додатках), які після підписання є невід`ємною частиною цього договору. (т. 2 а.с. 56 – 58)
У відповідності до Специфікації від 26.02.2018 року, постачальник постачає товар – Плавковошпаровий концентрат, марки ФК-7 з вмістом фтористого кальцію не менше 75%, фр. 10-150 мм ГОСТ 29220-91, вартість товару без ПДВ – 3  645  000.00 грн., ПДВ- 729  000.00 грн..(т. 2 а.с. 59)
Згідно з додатковою угодою №9 від 27 квітня 2018 року, сторони дійшли згоди, що строк поставки : лютий – червень 2018 року. (т. 2 а.с. 60)
На підтвердження виконання умов договору поставки позивачем до суду надано копії таких документів: рахунку на оплату товару, видаткової накладної, рапорту перевантаження прибулих товарів на автомобільних вагах №20, прибуткового ордеру №2728. (т. 2 а.с. 61-65)
          Крім того, позивачем надано копію сертифікату якості товару. Також, на підтвердження факту використання товару у власній господарській діяльності позивачем надано копію накладної – вимоги на внутрішнє переміщення матеріалів, копії технічних звітів щодо використання ТМЦ. (т. 2 а.с. 70-94)
          Оплата товару підтверджена виписками з розрахункового рахунку підприємства. (т. 2 а.с. 66)
           01 грудня 2017 року між позивачем та ТОВ «МАРКОТОРГ ПЛЮС» (постачальник) укладено договір №2313/2017, відповідно до якого постачальник зобов`язується  передати покупцю, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товар на передбачених цим Договором умовах. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість Товару та інші умови узгоджуються Сторонами в Специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні асортименту в Специфікаціях обов`язково зазначається КОД УКТЗЕД товару.  (т. 2 а.с. 95-97)
          Згідно специфікацій до договору поставки, на користь позивача поставлено: концентрат марганцевий, фр. 10х150 мм.. КОД УКТЗЕД 2602. (т. 2 а.с. 99-100)
          На підтвердження факту виконання договору поставки позивачем до суду надано копії рахунків-фактур, акту прийому – передачі продукції, прибуткового ордеру, накладної вимоги на внутрішнє переміщення товару. (т. 2 а.с. 104-108)
           15 лютого 2017 року між позивачем (покупець)  та ТОВ «Студія Циківка» (постачальник) укладено договір №179/2017, відповідно до якого постачальник зобов`язаний передати покупцю продукцію (товар), а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити товар. (т. 2 а.с. 111- 113)
          Асортимент поставленого товару (будівельні інструменти та запчастини)  розкрито в специфікаціях  до договору від 20.04.2018 року, від 02.05.2018 року. (т. 2 а.с. 155-116)
          На поставлений товар виписано рахунки-фактури, та видаткові накладні, які містяться в матеріалах справи. Якість поставленого товару підтверджено відповідними сертифікатами якості. (т. 2 а.с. 117-124, 125-130)
          Оприбуткування товару здійснено підприємством у відповідності до прибуткових ордерів, поставлені ТМЦ використані підприємством у власній господарській діяльності, що підтверджується накладними – вимогами. (т. 2 а.с. 131-136)
          Оплата товару проведена у безготівковій формі, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по рахунку підприємства. (т. 2 а.с. 137-144)
           16.11.2017 року між позивачем та ТОВ «ІТС» було укладено договір №2052/2017, відповідно до якого постачальник (ТОВ «ІТС») зобов`язується передати покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на передбачених Договором умовах. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються Сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору. При зазначенні переліку, асортименту в специфікаціях (додатках) обов`язково зазначається код УКТЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних) вказується не менш як 4 перших символи коду УКТЗЕД.  (т. 2 а.с. 150-152)
          Відповідно до специфікації товару з договором поставки №2052/2017 від 16.11.2017 року на адресу позивача поставлено товар (запчастини, прилади та їх частини).  (т. 2 а.с. 153) 
          Поставка товару підтверджена видатковими накладними, рахунками на оплату товару. Оплата за товар проведена у безготівковій формі, що підтверджується випискою по рахунку.( т. 2 а.с. 155 – 157, 166-169, 170-171)
          Також, позивачем до матеріалів справи додано паспорти на поставлені прилади, оприбуткування товару підтверджено прибутковим ордером підприємства. (т.2 а.с.158-165)
          Крім того, між позивачем та ТОА «ДІСКОР» укладено договір №2320/2017 від 18.12.2017 року, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити Товар на передбачених цим Договором умовах. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість Товару та інші умови Договору. При зазначенні переліку, асортименту в Специфікаціях (Додатках) обов`язково зазначається код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних) вказується не менш як 4 перших символи коду УКТЗЕД.  При придбанні товару іноземного походження зазначається всі 10 символів УКТ ЗЕД. (т.2 а.с. 176-178)
          Відповідно до специфікації до договору поставки, на адресу позивача поставлено Мертель МШ-39 ГОСТ 6137-97, ДСТУ – 3475-96, загальна вартість товару без ПДВ 116  000.00 грн., ПДВ – 23200 грн.. (т. 2 а.с. 179)
          Поставка товару підтверджується видатковими накладними, рахунками – фактурами. (т. 2 а.с. 180-183)
          Також, позивачем до матеріалів справи надано підтвердження зважування вантажу, ввезеного автомобільним транспортом, паспорти якості товару. (т. 2 а.с.184-185)
          Оприбуткування товару проведено прибутковим ордером, товар використано підприємством у своїй діяльності згідно накладної-вимоги, оплата проведена безготівковими платежами, що підтверджується випискою по банківському рахунку. (т. 2 а.с. 188-192)
           19 квітня 2018 року між позивачем (покупець) та ТОВ «ЛЕБТРАНСГРУП» укладено договір поставки, відповідно до якого відповідно до якого постачальник зобов`язується передати покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити Товар на передбачених цим Договором умовах. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість Товару та інші умови Договору. При зазначенні переліку, асортименту в Специфікаціях (Додатках) обов`язково зазначається код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних) вказується не менш як 4 перших символи коду УКТЗЕД.  При придбанні товару іноземного походження зазначається всі 10 символів УКТ ЗЕД. (т. 2 а.с. 196-198)
          Згідно із специфікацією від 19.04.2018 року на адресу позивача поставлено такий товар: Шестерня Z49 64.00.04Б.021, втулка циліндра 0210.04.002-3, розпилювач 96А.24.010-7, паливопровід 0210.28.100-2, всього на суму без ПДВ 70  100 грн., ПДВ- 14020 грн.. (т. 2 а.с. 199)
          Поставка товару підтверджується видатковою накладною, рахунком – фактурою. (т. 2 а.с. 200-201)
          Позивачем до матеріалів справи надано сертифікат якості товару – втулка циліндра 0210.04.002-3. (т.2 а.с. 202-203)
          Оприбуткування товару здійснено згідно прибуткового ордера підприємства, товар використано підприємством згідно накладних –вимог на отримання ТМЦ.  Оплата за поставлений товар проведена в безготівковій формі, що підтверджено випискою по рахунку підприємства. (т. 2 а.с. 204-213)
           06.12.2017 року між позивачем та ТОВ «Дніпротехпром» укладено договір №2223/2017, відповідно до якого постачальник (ТОВ «Дніпротехпром») зобов`язується передати покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти у власність та платити Товар на передбачених цим Договором умовах. Номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість Товару та інші умови Договору. При зазначенні переліку, асортименту в Специфікаціях (Додатках) обов`язково зазначається код УКТ ЗЕД товару з дотриманням наступних вимог: при придбанні товарів, вироблених в Україні (крім підакцизних) вказується не менш як 4 перших символи коду УКТЗЕД.  При придбанні товару іноземного походження зазначається всі 10 символів УКТ ЗЕД. (т. 2 а.с. 217-219)
          Згідно із специфікацією на поставку товару за договором, на адресу позивача поставлено Товар (прилади та їх частини). (т.2 а.с. 220-221)
          Поставка товару підтверджується копіями видаткових накладних, рахунками на оплату товару, що містяться в матеріалах справи.  Оприбуткування товару проведено згідно з прибутковим ордером та використано підприємством за власними потребами згідно накладних –вимог. Оплату за поставлений товар проведено в повному обсязі, що підтверджено випискою по рахунку. (т. 2 а.с. 222-229)
          Відповідно до Договірного листа від 25.04.2018 року ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» просило ТОВ «Укрпромснаб» поставити на адресу підприємства товар – віники сорго, технічні ТУ 7.21425-2001. (т.3 а.с. 1-2)
          Згідно рахунку на оплату товару, видаткової накладної  товар- віники сорго технічні у кількості 950 шт. поставлено на адресу позивача, вартість товару становить 13  205 грн., ПДВ – 2  641 грн..(т. 3 а.с. 3-4)
          Товар оприбутковано згідно з прибутковим ордером №4858 від 16.05.2018 року та використано у відповідності до накладних – вимог підприємством у власність господарській діяльності.  (т.3 а.с. 5, 6-35)
          Оплата товару проведена в безготівковій формі, що підтверджується випискою по банківському рахунку. (т.3 а.с. 36)
           16.04.2018 року між позивачем укладено договір №542/2018, згідно якого ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» в особі генерального підрядника (замовник) з одного боку та ТОВ «Будмонтаж 2016» (виконавець) з іншого боку домовились, що замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання виконати роботи по капітальному ремонту залізничних колій і стрілочних переводів в квітні – жовтні 2018 року, на об`єкті «Внутрішньозаводська залізнична колія» в об`ємі 20-ти стрілочних переводів  і 2.0 кілометра залізничної колії, а замовник зобов`язується прийняти та платити виконані роботи на умовах цього Договору згідно з Договірною ціною, графіку виконання робіт, акту прийому – передачі виконаних робіт, інших документів, передбачених цим договором. (т.3 а.с. 40-44)
          До матеріалів справи позивачем надано договірну ціну до локального кошторису №225, а також сам локальний кошторис №225 (копії), копії наказів по підприємству щодо проведення ремонтних робіт. (т.3 а.с. 45 – 96)
          Факт виконання будівельний робіт, обумовлених договором, підтверджується актами №1 та №3прийому – передачі виконаних робіт, за травень 2018 року. Вартість означених робіт склала відповідно: 242  088.61 грн. разом з ПДВ, 285 41.93 разом з ПДВ.(т. 3 а.с. 101-102)
Оплату за виконані роботи проведено в безготівковій формі, що підтверджується випискою з банківського рахунку. (т.3 а.с. 203-205)
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. 
          У відповідності до ч.2 ст.9 означеного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. 
Облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань платників здійснюється на підставі первинних документів, у яких міститься інформація саме про господарські операції (результати їх здійснення). 
Надані позивачем для підтвердження реальності здійснення господарських операцій,  первинні документи відображають зміст та обсяг укладених договорів, містять всі необхідні реквізити, та обов`язкові посвідчення, що вказує на безпідставність висновків податкового органу  про заниження позивачем сум податку, сплачених в ціні товару, поставленого на адресу позивача.
Ставлячи під сумнів “товарність” вказаних операцій податковий орган посилається на аналіз даних ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій, відомостей, що містяться в інормаційних базаз ДПС, та зазначає, що підприємства – контрагенти позивача: 1) не мають достатньо матеріально-технічних потужностей  для здійснення господарських операцій, обумовлених договорами, не мають відповідну кількість працівників, не є виробниками чи постачальниками товару, що реалізований на користь позивача, не мали протягом певного періоду господарських відносин з іншими контрагентами, а відтак неможливо підтвердити походження товару за ланцюгом постачання. 
Вказане на думку податкового органу свідчить про безпідставне документування у частині перенесення до бухгалтерського обліку позивача операцій, які документально оформлені, але фактично не відбулися при декларуванні взаємовідносин із цими підприємствами.
          Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки відповідача необґрунтованими з огляду на наступне.
Нормативними актами України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.
Так, Рішенням Європейського суду з прав людини у справах І ““Булвес” АД проти Болгарії” (2009 рік, заява № 3991/03) і “Бізнес Супорт Центр проти Болгарії” (2010 рік, заява № 6689/03), у яких визначено, що платника податку не може бути позбавлено права на бюджетне відшкодування ПДВ за відсутності доказів того, що його було залучено до протиправної діяльності, пов`язаної з незаконним отриманням бюджетного відшкодування; при цьому платник ПДВ не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо платник ПДВ не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Аналогічна правова позиція викладена і у п.38 рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 у справі “Інтерсплав проти України” (2007 рік, заява №803/02), а саме: “… коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань”.
Відтак, наявність у податкового органу інформації, яка може свідчити про порушення третіми особами податкової дисципліни, не може вказувати на відсутність у позивача права на формування податкового кредиту, за відсутності у податкового органу доказів участі платника в таких зловживаннях.
Фіктивність господарських операцій може бути встановлена лише судом. 
          Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених     статтею 78     цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано доказів, які б ставили під сумнів реальність виконання операцій з надання послуг позивачеві, невідповідність цих операцій дійсному економічному змісту, або засвідчили б наявність інших обставин, що підтвердили несумлінність позивача як платника податків.
Верховним Судом по справі №К/990/4256/17 від 27.02.2018 року зроблено висновок, що відсутність у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). 
Тим більше, відповідачем не враховано, що для проведення ремонтних робіт контрагентами позивача залучалась субпідрядна організація, на підтвердження чого до матеріалів справи надано копію договору субпідряду, а також копії заявок на отримання тимчасових перепусток робітникам, які були залучені до ремонтних робіт.
          Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, відповідачем не доведено факту порушення позивачем вимог податкового законодавства при проведенні господарських взаємовідносин з його контрагентами у періоді, що перевірявся. Натомість, позивачем належними та допустимими доказами доведено, що господарські операції були здійснені потужностями субпідрядника, що відповідає вимогам закону. 
          Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що висновок про нереальність оцінюваних господарських операцій податковим органом зроблено суто на підставі аналізу податкової інформації, що міститься в базах даних ДПС, ЄРПН, в той же час, відповідачем не проведено жодної зустрічної звірки по жодному з контрагентів позивача, не проаналізовано та не досліджено й змісту актів планових та позапланових перевірок по будь-кому з означених контрагентів. Вказане на думку суду безумовно свідчить на користь того, що рішення суб`єкта владних повноважень з приводу порушення позивачем вимог податкового законознавства не відповідає критеріями обґрунтованості, оскільки прийнято без належного та повного з`ясування обставин по господарським відносинам у періоді, що перевірявся. 
          Крім того, при проведенні перевірки позивача контролюючим органом не було наведено обставин, щодо неналежності складеної первинної документації щодо оцінюваних господарських відносин, висновок податкового органу щодо нереальності операцій ґрунтується виключно на оцінці податкової інформації стосовно інших господарюючих суб`єктів, що не відповідає вимогам чинного законодавства. 
          Доводи відповідача з приводу того, що нереальності означених господарських операцій через відсутність ТТН, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.
Згідно п.44.1  ст.44 Податкового кодексу України  для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Стаття 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»  встановлює, що первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Товарно-транспортна накладна не є документом, що містить відомості про господарську операцію, не фіксує та не підтверджує її здійснення, не використовується в бухгалтерському обліку, відтак вона не є документом бухгалтерської звітності, та не може підтвердити або спростувати право особи на формування податкового кредиту.
Щодо доводів відповідача про неможливість здійснення ТОВ «МАКРОТОРГ»  поставки товару на адресу позивача з огляду на те, що контрагент ТОВ «МАКРОТОРГ» є фігурантом по кримінальному провадженню, суд апеляційної інстанції зазначає наступне, що сам факт порушення кримінального провадження та отримання свідчень посадових осіб господарюючих суб`єктів в рамках такої кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Відповідний правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладено в постанові Верховного Суду 27 березня 2018 року у справі №816/809/17.
Доказів, які б свідчили про наявність вироку суду відносно контрагента позивача або його контрагентів, який би набрав законної сили, під час проведення перевірки, контролюючим органом не надано, а сам по собі факт порушення вказаних кримінальних проваджень не може слугувати належним доказом фіктивності досліджуємих господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача у вигляді нереальності чи фіктивності відповідних господарських операцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність право позивача на формування податкового кредиту та витрат від податкового обліку (стану) інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання визначення складу податкового кредиту та витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків, за цих обставин висновки відповідача щодо нереальності господарських операцій, що викладені в Акті перевірки щодо взаємовідносин позивача з його контрагентами, які вказані “фігурантами” вищезазначених кримінальних справ, є необґрунтованими.  
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про достатність підстав для задоволення адміністративного позову ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».
Суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду справи приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині нову постанову про задоволення позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
          У відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про  судовий збір», за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду судовий зір становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб
          З огляду на ціну позову в частині вимог, що переглядаються судом (864  403.10 грн.) за подання апеляційної скарги заявник повинен був сплатити судовий збір у розмірі максимальної ставки – 34  050 грн. (2270 грн х 15). Саме ця сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Розмір коштів, сплачений понад зазначену суму є надміру сплаченими коштами до Державного бюджету.
          За подання позову у даній справі, в частині вимог, що переглядаються судом, заявником сплачено судовий збір у розмірі 76328.80 грн. (1.5 % ціни позову).
          Відтак, сума коштів у розмірі 111368.80 грн. (34050 грн. + 76328.80 грн.) підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
          Керуючись ст. 243, 306, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат» - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2021 року в адміністративній справі №0440/5670/18.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення №006774612 від 22.08.2018 року в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 864403.10 грн.
Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства “Дніпровський металургійний комбінат” за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків суму сплаченого судового збору у розмірі 111 368 (сто одинадцять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 80 копійок. 
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
                    Постанова в повному обсязі складена 09.06.2021 року. 
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай