УХВАЛА

14 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 640/18024/20
адміністративне провадження № К/9901/18916/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Соколова В.М.,
суддів: Єресько Л.О.,  Загороднюка А.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі №640/18024/20 за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Приватного виконавця виконавчого округа міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову відповідача про стягнення з боржника основної винагороди від 21 липня 2020 року ВП №62621744 в розмірі 10890725,60 грн;
- стягнути з відповідача кошти основної винагороди у розмірі 10890725,60 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого органу міста Києва Крайчинського С.С. від 21 липня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди ВП №62621744 в розмірі 10890725,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року та ухвалено нове, яким позов Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишено без задоволення.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Стаття 287 КАС України визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. 
З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.
За такого правового врегулювання оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення, прийняті за правилами статті 287 КАС України, скаржник зазначає про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Разом з тим, скаржник не навів, застосування яких норм права викликають необхідність у формуванні єдиної правозастосовчої практики у вказаній справі.
Крім того, скаржник жодним чином не обґрунтував в чому полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розумінні та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Суд вказує, що оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень та встановлених обставин справи і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
З огляду на вказане, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,  

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2021 року у справі №640/18024/20 за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Приватного виконавця виконавчого округа міста Києва Крайчинського Сергія Станіславовича, третя особа - Приватне акціонерне товариство «Видобувна компанія «Укрнафтобуріння», про визнання протиправною та скасування постанови.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	В.М. Соколов Л.О. Єресько   А.Г. Загороднюк