ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" березня 2021 р.           Справа № 925/891/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кропивної Л.В.
суддів:            Поляк О.І. 
          Ходаківської І.П. 
 
секретар судового засідання Ярмоленко С.М.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання, 
розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга-50"
на рішення господарського суду Черкаської області від 26.10.2020 р. (повний текст складено 12.11.2020 р.)
у справі № 925/891/20 (суддя - Скиба Г.М.)
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга-50"
до приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"
про визнання третейського застереження в угоді недійсним,-
В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Ліга-50" (далі - ТОВ "Ліга-50") звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" (далі - ПрАТ "ЛНЗ") про визнання недійсною третейської угоди у вигляді третейського застереження, оформленої окремим пунктом 10.2 договору поставки № Д-ВА-19-01076 від 11.05.2019 р. (далі - договір).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що підписи на кожній сторінці договору, зокрема, і де міститься третейське застереження, не належать  директору ТОВ "Ліга-50" Шабатурі Ю.В., у зв`язку з чим позивач вказував на наявність правових підстав для визнання третейської угоди у вигляді третейського застереження недійсною в силу положень ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу  України (далі - ЦК України) та ст. 12 Закону України  "Про третейські суди".
Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.10.2020 р. у справі № 925/891/20 у задоволенні позову відмовлено.
Мотивуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує недійсність третейського застереження, оскільки умови договору є виконаними, волевиявлення сторін було направлено на настання певних юридичних наслідків, позивач розумів ризики господарської діяльності і ймовірні наслідки цього. Місцевий  господарський суд також зазначив, що метою даного позову є ухилення позивача від виконання грошового зобов`язання та ревізування судового рішення, прийнятого недержавним судом по відношенню до ТОВ "Ліга-50".
Не погоджуючись з прийнятим рішенням і мотивами, якими суд керувався при цьому, ТОВ "Ліга-50" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким його позов задовольнити.
Наводячи підстави скасування оскаржуваного рішення апелянт зазначав, що судом першої інстанції не прийнято до уваги викладені у позовній заяві доводи, а рішення не містить належно обґрунтованих мотивів їх відхилення, тоді як відмовлено у задоволенні клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи, оскільки належність підпису особі та, відповідно, наявність укладеного в письмовій формі договору й третейської угоди у вигляді третейського застереження можливо встановити виключно шляхом проведення судової почеркознавчої експертизи та отримання за її результатами висновку спеціаліста.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.12.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пономаренко Є.Ю., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 13.01.2021 р.
29.12.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.12.2020 р. задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
13.01.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Поляк О.І., відкладено розгляд справи на 10.02.2021 р.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.01.2021 р. задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
25.01.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
10.02.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
10.02.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов супровідний лист з висновком експерта № 5/21 від 08.02.2021 р. з результатами проведення почеркознавчої експертизи за заявою директора ТОВ "Ліга-50".
Заява позивача про долучення до матеріалів справи вказаного висновку, так і про призначення у справі судово-почеркознавчої експертизи, залишені без розгляду ухвалою апеляційного суду від 10.02.2021 р. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2021 р. оголошено перерву до 10.03.2021 р. 
04.03.2021 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.03.2021 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Ходаківська І.П., Поляк О.І., задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
У судовому засіданні, що відбулось 10.03.2021 р., позивач вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов. Відповідач участі у судовому засіданні не взяв, повідомлений належним чином. 
Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, однак викладені судом першої інстанції мотиви прийняття рішення підлягають зміні, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 11.05.2019 р. між ПрАТ "ЛНЗ" (постачальник) та ТОВ "Ліга-50" (покупець) підписано договір поставки № Д-ВА-19-01076, за умовами якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався його прийняти та оплатити.
Згідно пункту 2.2 договору товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору.
Специфікаціями №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 до договору сторони погодили найменування, кількість та вартість товару на загальну суму 1 750 616,75 грн. 
На виконання  умов  договору поставки постачальником відповідно до підписаних сторонами видаткових накладних № 16313 від 14.05.2019 р. на суму 1  129  997,94 грн., № 16924 від 16.05.2019 р. на суму 122   045,88 грн., № 16962 від 16.05.2019 р. на суму 191   925,29 грн., № 17216 від 17.05.2019 р. на суму 93 172,32 грн., № 19321 від 31.05.2019 р. на суму 77   643,60 грн., № 21500 від 14.06.2019 р. на 27   506,88 грн., № 27222 від 09.08.2019 р. на суму 27   506,88 грн., № 21502 від 14.06.2019 р. на суму 10   334,88 грн., № 27228 від 09.08.2019 р. на суму 12   834,96 грн., № 31598 від 16.09.2019 р. на суму 57   648,12 грн., поставлено, а позивачем отримано товар на загальну суму 1 750 616,75 грн., який оплачений частково згідно платіжних доручень № 322 від 09.08.2019 р. на суму 12   834,96 грн., № 406 від 13.09.2019 р. на суму 57  648,12 грн.
За умовами пункту 10.2 договору на вимогу будь-якої із сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник". 
Сторони погодили, що норми даного пункту договору є третейською угодою у вигляді третейського застереження, і погоджують передачу будь-якого спору, що може виникнути по даному договору або в зв`язку з ним, на розгляд третейського суду за бажанням будь-якої зі сторін. Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватись Регламент Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при корпорації "Радник" Стадником Павлом Вікторовичем, а за відсутності можливості розгляду спору зазначеним суддею - будь-яким суддею Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник", що призначений його головою.
У березні 2019 року ПрАТ "ЛНЗ" звернулось до Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при корпорації "Радник" з позовом до ТОВ "Ліга-50" про стягнення боргу.
За твердженнями позивача, 26.03.2020 р. йому стало відомо про перебування у провадженні третейського суду справи № 06/08-2020, а при ознайомленні з документами справи - про наявність договору поставки № Д-ВА-19-01076 від 11.05.2019 р.  
Переконуючи господарський суд, що як договір, так і третейське застереження, директор товариства Шабатура Ю.В. не підписував, позивач просив визнати третейську угоду у вигляді третейського застереження, оформлену пунктом 10.2 договору поставки № Д-ВА-19-01076 від 11.05.2019 р., недійсною. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач просив визнати недійсним третейське застереження з підстав перевищення представником юридичної особи (директором позивача) своїх повноважень при укладенні правочину, а оскільки позивачем вчинялись дії щодо прийняття правочину до виконання, то фактично відбулось схвалення правочину цією особою, у зв`язку з чим у задоволенні позову відмовлено.
З такими мотивами відмови у задоволенні позову погодитись не можна.
Відповідно до   ст. 2 Закону України "Про третейські суди"  третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин; третейська угода - угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.
Згідно ч. 2  ст. 1 Закону України "Про третейські суди"  до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.
Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" визначено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього  Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.
Третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. 
Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. 
Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. 
Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (ст. 12 Закону України "Про третейські суди").
Отже, ТОВ "Ліга-50" мало можливість заперечити розгляд справи у третейському суді і передачі спору на вирішення державного суду у тому числі з тих підстав, що третейська угода підписана від імені ТОВ "Ліга-50" особою, яка не мала повноважень на представництво.  
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при корпорації "Радник" від 16.03.2019 р. відкрито провадження у справі за позовом ПрАТ "ЛНЗ" до ТОВ "Ліга-50" про стягнення 2  073  382,92 грн.
Під час розгляду справи про визнання недійсним третейського застереження відповідач вказував, що позивач приймав участь у засіданнях третейського суду у спорі, що виник з неналежного виконання договору поставки, однак не заявляв своїх заперечень проти третейської угоди та компетенції третейського суду в ході третейського розгляду. 
Такі обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відзивом та клопотанням про відкладення розгляду справи № 06/08-2020 (а.с. 58-63 том 1).
За умовами ст. 27 Закону України "Про третейські суди"  при прийнятті позову третейський суд вирішує питання про наявність і дійсність угоди про передачу спору на розгляд третейського суду. У разі, якщо третейський суд дійде висновку про відсутність або недійсність зазначеної угоди, він повинен відмовити в розгляді справи.
Рішенням Черкаського обласного постійнодіючого третейського суду при корпорації "Радник" від 15.07.2020 р. у третейській справі № 06/08-2020 позов задоволено: стягнуто з ТОВ "Ліга-50" на користь ПрАТ "ЛНЗ" 2  073 382,92 грн. та 11  866,92 грн. третейського збору.
Відхиляючи доводи апелянта про безпідставну відмову суду першої інстанції у призначенні почеркознавчої експертизи, колегія суддів виходить з того, що ч. 2 ст. 164 ГПК України зобов`язує позивача додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Утім, до позову не були долучені докази, які підтверджували би доводи позивача про укладення від імені позивача третейської угоди у формі застереження у договорі поставки особою без належних на те повноважень. 
Зважаючи на автономність третейської угоди від цивільно-правового правочину, частиною якого є третейська угода у формі застереження, застосування судом першої інстанції при вирішенні питання недійсності такого застереження положень ЦК України щодо дійсності правочину, укладеного особою з перевищенням повноважень у разі наступного схвалення правочину особою, яку представляють, судова колегія вважає недоречним.  Третейська угода про передачу спору на розгляд третейського суду є одним із способів реалізації особою права на захист своїх прав. Тому у її підписанні мають брати участь лише уповноважені на таке підписання особи. 
Цих обставин суд першої інстанції не врахував і постановив рішення, яке не відповідає критеріям законності стосовно висновків про недійсність третейського застереження, тож мотивувальну частину оскаржуваного рішення слід змінити повністю з підстав, викладених у цій постанові. 
Відповідно до п. 4 ч. 1 та ч. 4 статті 277 ГПК України підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Водночас, загальний висновок місцевого господарського суду про відмову у позові слід визнати вірним, адже позивач, як сторона третейського застереження, брала участь у третейському суді і не заявляла  про недійсність третейського застереження у рамках установлення третейським судом своєї компетенції на розгляд цивільно-правового спору.
Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України суд,-
П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  В:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ліга-50" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.10.2020 р. у справі № 925/891/20 залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Черкаської області від 26.10.2020 р. у справі № 925/891/20 змінити, змінивши мотивувальну частину і залишивши в силі його резолютивну частину.
Матеріали справи № 925/891/20 повернути до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 ГПК України.
Повний текст постанови складено 19.04.2021 р. 

Головуючий суддя                                                            Л.В. Кропивна 

Судді                                                                                О.І. Поляк

                                                                                І.П. Ходаківська