ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 340/2633/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року (суддя - Черниш О.А.) по справі №340/2633/20 за позовом Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

                                               в с т а н о в и В:

Головне управління ДПС у Кіровоградській області звернулося із адміністративним позовом до суду про стягнення з відповідача податкового боргу у розмірі 1  970  359,5грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що за відповідачкою обліковується податковий борг, який виник внаслідок несплати штрафних санкції, застосованих до неї податковим повідомленням-рішенням №00000101403 від 03.11.2017 року у сумі 1970359,50грн. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.
За наслідками розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що податковий борг, стягнення якого є предметом спору у цій справі, виник у зв`язку з притягненням відповідачки до фінансової відповідальності за порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320, яким було передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.
Відповідальність за вказане порушення була передбачена абзацем 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року.
Указом Президента України "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" №418/2019 від 20.06.2019 року визнано таким, що втратив чинність, Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року. 
Встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції вказав на те, що оскільки Указом Президента України "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" №418/2019 від 20.06.2019 року скасована фінансова відповідальність платників податків за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, яка була передбачена Указом Президента України "Про 
застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року, і наразі відсутній будь-який інший Закон, який би передбачав відповідальність за це діяння, то застосувавши положення частини 1 статті 58 Конституції України, суд визнав безпідставними вимоги позивача про примусове стягнення з відповідачки штрафу, накладеного на неї за порушення норм з регулювання обігу готівки. 
Не погодившись з рішенням суду, Головне управління ДПС у Кіровоградській області   подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач фактично посилається на обставини виникнення податкового боргу та повноваження контролюючого органу щодо звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 у період з 12.03.1999 року по 26.02.2018 року була зареєстрована як фізична особа-підприємець. Основним видом її економічної діяльності була оптова торгівля напоями. (а.с. 42 - 46)
У вересні-жовтні 2017 року Головним управлінням ДФС у Кіровоградській області проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, результати якої оформлено актом №396/11-28-13-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2017 року. (а.с. 6 - 26)
У ході перевірки, зокрема, встановлено факт несвоєчасного оприбуткування у 2016 році готівки в повній сумі її фактичного надходження в книгах обліку розрахункових операцій на загальну суму 394 071, 90 грн. 
На підставі акту перевірки №396/11-28-13-03/ НОМЕР_1 від 17.10.2017 року ГУ ДФС у Кіровоградській області винесено податкове повідомлення-рішення форми "С" №00000101403 від 03.11.2017 року, яким за порушення п.2.6 глави 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні №637 від 15.12.2004 року, на підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, згідно з абз.3 ст.1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми, що склало 1 970 359, 50 грн. (а.с. 4)
Відповідачка у листопаді 2017 року оскаржила це податкове повідомлення-рішення до суду. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018 року в адміністративній справі №П/811/2074/17 у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено. (а.с. 52 - 61) 
Це рішення суду в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили. 
Вказана сума штрафу заявлена позивачем до стягнення як податковий борг.  
За наслідком перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Так, суд першої інстанції правильно встановив обставини виникнення податкового боргу, стягнення якого є предметом спору у цій справі. Той факт, що податковий борг виник у зв`язку з притягненням відповідачки до фінансової відповідальності за порушення пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року №637, позивачем не заперечується.
Правильно встановивши обставини виникнення податкового боргу, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що відповідальність за порушення 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні була передбачена абзацем 3 статті 1 Указу Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року.
В той же час, Указом Президента України "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких указів Президента України" №418/2019 від 20.06.2019 року визнано таким, що втратив чинність, Указ Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року. 
Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, на час звернення контролюючим органом із позовом до суду про стягнення податкового боргу, було скасовано фінансову відповідальність платників податків за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, яка була передбачена Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року.
Встановивши такі обставини справи та пославшись на положення ст..58 Конституції України, якою визначено порядок дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскільки фінансову відповідальність платників податків за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки було скасовано, і наразі відсутній будь-який інший Закон, який би передбачав відповідальність за такі правопорушення, то вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача податкового боргу, який становить суму фінансових санкцій, є безпідставними.
Вказані висновки суду першої інстанції доводами апеляційної скарги не спростовуються. Аргументи апеляційної скарги фактично зводяться до підстав виникнення податкового боргу та повноважень контролюючого органу щодо звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу. Але такі обставини, на які посилається позивач в апеляційній скарзі, не були підставою для відмови у задоволені позову судом першої інстанції. Під час розгляду справи судом апеляційної інстанції представником позивача також наголошувалось на тому, що рішення контролюючого органу про застосування штрафних (фінансових) санкцій до відповідача було предметом судового розгляду та його правомірність підтверджена рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018р. З приводу таких аргументів представника позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити те, що підставами відмови у задоволенні позову у цій справі стало те, що у 2019 році фактично було скасовано відповідальність за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки, яка була передбачена Указом Президента України "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" №436/95 від 12.06.1995 року. Таких обставин, під час ухвалення рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.03.2018р., не існувало.
Отже, дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2020 року у справі №340/2633/20 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Вступну та резолютивну частину проголошено 15.04.2021р.
          Повне судове рішення складено 16.04.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк