ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2021 р.	Справа № 628/3329/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Чалого І.С.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. ,
за участю секретаря судового засідання - Сузанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області (головуючий суддя І інстанції Барабанова В.В., м. Куп`янськ) від 17.02.2021 р. (повний текст рішення складено 23.02.2021 р.) по справі № 628/3329/20 за позовом   ОСОБА_1  до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування постанови серії ХА № 19-03.02-5404/0592-0592 від 20.11.2020 р. про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: поновити пропущений ним строк для подання позовної заяви у зв`язку із поважністю пропуску строків; зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Харківській області про накладення адміністративного стягнення серії ХА №19-03.02-5404/0592-0592 від 20.11.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням в цій адміністративній справі; скасувати постанову інспектора серія серії ХА №19-03.02-5404/0592-0592 від 20.11.2020 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог КУпАП протокол про адміністративне правопорушення складено без участі ОСОБА_1 . Зазначені у протоколі відомості щодо відмови позивача від підписання протоколу та надання пояснень не відповідають дійсності, оскільки протокол позивачу не надавали і він не відмовлявся від його підписання та надання пояснень. У порушення норм визначених ст.ст. 268, 278 КУпАП позивача не повідомлено про час і місце розгляду справи. Позивач зазначає, що припис 2018 року ані позивач, ані АТ "Харківобленерго" не отримували. Позапланова перевірка, що здійснювалася у період з 06.11.2020 з 11.00 год. та повинна була закінчитися 19.11.2020 о 15.00 год. (як зазначено в направленні) взагалі не повинна була розпочинатися, а розпочавшись, повинна припинитися, оскільки головне управління Держпраці у Харківській області використовує неуніфіковану форму акту всуперпеч вимогам Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатми проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої постановою КМУ від 10.05.2018 № 342. Крім того, Головним управлінням Держпраці у Харківській області, незважаючи на необхідність закінчення заходу державного нагляду (контролю) 19.11.2020, у останній день перевірки акт не надано та не направлено у визначені законом строки поштою і не надано АТ "Харківобленерго" станом на дату отримання оскаржуваної постанови.
Також, позивач вважає безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності, так як не є відповідальною посадовою особою, на яку покладені відповідні обов`язки. Жодні посадові інструкції працівників АТ "Харківобленерго", у тому числі і позивача, накази, положення тощо при проведенні позапланового заходу не витребувані, а відповідно визначення позивача відповідальною особою безпідставне.
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 р. було відмовлено у задоволенні позову. 
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій,  посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 р.  та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на позицію викладену у позовній заяві. 
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що згідно направлення від 05.11.2020 № 03.01-03/2629 ГУ Держпраці у Харківській області відповідно до наказу від 05.11.2020 року №1777, було направлено для проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про охорону праці, промислову безпеку та гірничий нагляд на підставі раніше виданих приписів на АТ "Харківобленерго", посадові особи у складі комісії, а саме: голова комісії - начальник управління нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Гринь Д.В., заступник голови комісії - Кабиш В.О., члени комісії: ОСОБА_2 , Білий В.В., Мартич С.В., Скакун Н. Г.,Федоров Д.В., Тимофієнко О.М., Лихоман С.В., Касьян І.В., Тканов С.В., Халін М.В., Калашник Г.М., Дорошин О.В.. (а.с. 20, 21)
Враховуючи, що перевірка раніше виданих приписів проведена у 2020 році, та те що порушення виявлено повторно, керуючись ст.ст. 254, 255, 256 КУпАП був складений протокол.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ХА №19-03.02-5404/0592 від 20.11.2020 року, складеного уповноваженою посадовою особою Державної служби України з питань праці (Головне управління Держраці у Харківській області) головним державним інспектором відділу нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Тимофієнком О.М. , убачається, що цей протокол складено про те, що 20.11.2020 року о 10-00 год. на підприємстві Куп`янське районне відділення АТ «Харківобленерго», Харківська область, с. Куп`янськ, вул. Давида Лучицького, 1, порушено розділ V, п. 2.17. «Правил охорони праці під час роботи з інструментами та пристроями» НПАОП 0.00-1.71-13, а саме: ОСОБА_1 допустив до експлуатації саморобний електродотримач із горючого матеріалу (шланг гумовий) на електрозварювальному апараті. До даного протоколу також додано припис від 20.11.2020 р. № 19-03.01-5312/0723-2946/5404 (а.с. 11-19). Також у даному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від підпису та пояснень відмовився.
Крім того, у вищевказаному протоколі зазначено, що протокол подається на розгляд у відділ нагляду в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Головного управління Держпраці у Харківській області головному державному інспектору Тимофієнко О.М. , об 11-00 год., 20.11.2020 р. за адресою: АДРЕСА_1 , тел.. НОМЕР_1 .
Головний державний інспектор відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Головного управління Держраці у Харківській області Тимофієнко О.М. розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ХА №19-03.02-5404/0592 від 20.11.2020 року і додані до нього матеріали справи про адміністративне правопорушення - припис від 20.11.2020 р. № 19-03.01-5312/0723-2946/5404, встановив, що ОСОБА_1 порушив розділ V, п. 2.17. «Правил охорони праці під час роботи з інструментами та пристроями» НПАОП 0.00-1.71-13, а саме: допустив до експлуатації саморобний електродотримач із горючого матеріалу (шланг гумовий) на електрозварювальному апараті, у зв`язку з чим постановою про накладення адміністративного стягнення ХА №19-03.02-5404/0592 від 20.11.2020 року, ОСОБА_1 притягнуто за порушення ч. 5 ст. 41 КУпАП до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.. (а.с. 12).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні оскаржуваної постанови від 20.11.2020 р. серії ХА №19-03.02-5404/0592-0592 уповноваженою посадовою особою було дотримано порядок накладення на позивача штрафу за порушення законодавства про працю, а позивачем не наведено обґрунтованих аргументів, які б доводили протиправність постанови ГУ Держпраці у Харківській області від 20.11.2020 р. серії ХА №19-03.02-5404/0592-0592.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Згідно ч. 5 ст. 2 вказаного Закону, заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.
Постановою Кабінету Міністрів від 10 вересня 2014 р. № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади", в результаті реорганізації шляхом злиття Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки та Державної інспекції з питань праці, а також передачі Держсанепідслужбою функцій з реалізації державної політики у сфері гігієни праці та дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників, утворений центральний орган виконавчої влади Державна служба України з питань праці (Держпраці).
Процедура здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) врегульовано Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим Постановою КМУ від 21.08.2019 № 823.
Згідно п. 16-18 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.
Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.
Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.
Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.
Пунктом 21 Порядку № 823 встановлено, що припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.
Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.
Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.
Згідно п. 23 Порядку № 823, у разі відмови об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи від підписання або у разі неможливості особистого вручення акта та/або припису акт та припис складаються одночасно у трьох примірниках.
У разі відмови об`єкта відвідування підписати акт інспектор праці вносить до такого акта відповідний запис.
Два примірники акта та припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, рекомендованим листом з описом документів у ньому та повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування.
Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці нарочно або поштовим відправленням з описом вкладення підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.
У разі ненадходження протягом семи робочих днів після дня відправлення об`єкту відвідування підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затверджений Постановою КМУ № 509 від 17.07.2013.
Згідно п. 2, 3 Порядку № 509 штрафи накладаються, зокрема, на підставі акта, складеного за результатами заходу державного контролю за додержанням законодавства про працю або зайнятість населення, здійсненого у зв`язку з невиконанням вимог припису.
Справа про накладення штрафу (далі - справа) розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах третьому - сьомому пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Відповідно до ч. 15 ст. 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Згідно ст. 5 Закону, уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.
Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю) та Методика розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), (надалі - Методика), були затверджені постановою КМУ "Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)", за №342 від 10.05.2018р. (надалі - Постанова №342).
Із виданням Кабінетом Міністрів України Постанови №342 були змінені підходи до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності, та затверджена уніфікована форма акта, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), яка за структурою, формою та змістом відрізняється від форми, що була затверджена постановою КМУ "Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)" за №752 від 28.08.2013.
Уніфікована форма акта, яка була затверджена Постановою №752,  скасована Постановою №342, оскільки вказана постанова визнана такою, що втратила чинність.
Органи державного нагляду (контролю), можуть здійснювати перевірки тільки у разі затвердження та оприлюднення у встановленому Законом порядку уніфікованих форм актів, що відповідають новій Методиці. При цьому, ті органи, які не затвердили та не оприлюднили у встановленому Законом порядку відповідні уніфіковані форми актів втратили можливість проведення заходів державного нагляду (контролю), оскільки за результатами перевірок можливо складання актів перевірок виключно за уніфікованою формою.
Разом з цим, на час проведення планової перевірки ГУ Держпраці у Харківській області не затвердило та не оприлюднило у встановленому Законом №877-V порядку уніфіковану форму акта, що відповідає новій Методиці, яка була затверджена Постановою №342.
За правилами ст.10 Закон №877-V, суб`єкту господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю), серед іншого, надано право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:
- державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;
- органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику.
При цьому, 22.04.2019 Державна регуляторна служба України оприлюднила уточнену позицію щодо наявності повноважень у органів державного нагляду (контролю) на проведення заходів державного нагляду (контролю) і права суб`єктів господарювання не допускати їх до проведення цих заходів за відсутності затверджених уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду.
Зазначене також підтверджується листом Державної регуляторної служби України від 27.11.2020 (а.с.40).
Позивач зазначає, що за результатами позапланової перевірки Акт не наданий, що суперечить наведеним вище вимогам. При цьому, відповідачем не надано копію Акта, який містив би підпис керівника Куп`янського РВ АТ "Харківобленерго".
В матеріалах справи міститься припис від 20.11.2020 № 19-03.01-5312/0723-2946/5404, в якому відсутній підпис керівника об`єкта відвідування чи його представника, хоча в самому приписі зазначено, що він складений у присутності начальника Куп`янського РВ - Максютенко Б.М.
Акта про відмову від підпису до суду першої та апеляційної інстанції не надано.
Колегія суддів зазначає, що 20.11.2020 винесено припис, складено протокол про адміністративне правопорушення серії ХА № 19-03.02-5404/0592 та постанову серії ХА № 19-03.02-5404/0592-0592, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 41 КУпАП.
Доказів направлення Куп`янському РВ АТ "Харківобленерго" припису, внесеного за результатами попередньої перевірки суб`єкта господарювання, яка проводилася з 04 по 17 вересня 2018 року, відповідачем також не надано.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що всупереч ст.ст. 268, 278 КУпАП ОСОБА_1 , як особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, за результатами розгляду якої притягнутий до адміністративної відповідальності.
Вказане також підтверджується відсутністю в постанові та протоколі підпису ОСОБА_1 про їх отримання. Неповідомленням про розгляд справи також порушено право ОСОБА_1 на захист. Відповідач на доведення протилежних обставин не надав жодних доказів.
Крім того, ані в протоколі, ані в постанові про накладення адміністративного стягнення не зазначено чому саме до адміністративної відповідальності притягнуто саме ОСОБА_1 , не вказано чи входить усунення вказаних в приписі порушень до кола його обов`язків.
Відповідно до вимог статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1,6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.
Нормами ч.2 ст.70 КАС України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Частинами 1, 2 ст. 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було помилково встановлено правомірність оскаржуваної постанови.
Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у діях   ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 41 КУпАП.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.
Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.
У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характерКодексу України про адміністративні правопорушення( п. 21 рішення ).
Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).
У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).
Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, колегія судів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по адміністративній справі підлягають задоволенню.
Щодо вимоги ОСОБА_1 зупинити дію постанови Головного управління Держпраці, суд зазначає, що вказана вимога задоволенню не підлягає, оскільки по суті вона не являється позовною вимогою, а є заходом забезпечення позову. Тому, з метою застосування вказаного виду заходу забезпечення позову, позивачу необхідно було звернутися до суду із окремою заявою про забезпечення позову, поданою згідно вимог ст. 152 КАС України.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позову щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення  з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
В силу приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, а саме за подання позову - 420,40 грн. та за подання апеляційної скарги - 630,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 року по справі № 628/3329/20  скасувати в частині відмови в задоволенні позову про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Скасувати постанову серія серії ХА №19-03.02-5404/0592-0592  від 20 листопада 2020 року головного державного інспектора відділу нагляду на виробництві і на об`єктах підвищеної небезпеки, в будівництві, котлонагляді, на транспорті та зв`язку Головного управління Держраці у Харківській області  Тимофієнка Олександра Миколайовича про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 41 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1  за ч. 5 ст. 41 КУпАП.
Стягнути з Головного управління Держпраці у Харківській області (код ЄДРПОУ 39779919, місцезнаходження: вул. Алчевських, б. 40 м. Харків) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1  (місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 ) судові витрати в сумі 1051,00 грн. (одна тисяча п`ятдесят одна гривня).
В іншій частині рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 17.02.2021 р. по справі № 628/3329/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов