Справа № 303/5829/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

25 березня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
       головуючого - судді Куштана Б.П. (доповідача), 
       суддів: Бисаги Т.Ю. і Кожух О.А.,
       з участю секретаря Волощук В.І.,                                                 розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2020 року (у складі судді Куцкіра Ю.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і Акціонерного товариства «Таскомбанк» про зобов`язання учинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
        ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у вересні 2019 р. 
       Після збільшення позовних вимог у жовтні 2019 р. просив (а.с.23-24):
-визнати, що ним сплачено основну суму та відсотки по кредитному договору № KU007143 від 06.12.2010 р., укладеним між МП «Нова» та ПАТ «ВіЕс Банк», і договору поруки № KU007143/S4 від 06.12.2010 р., укладеним між ОСОБА_1 і ПАТ «ВіЕс Банк»;
-зобов`язати АТ «Таскомбанк» видати йому довідку щодо повного погашення як основної суми заборгованості, так і відсотків по кредитному договору № KU007143 від 06.12.2010 р. і договору поруки № KU007143/S4 від 06.12.2010 р.;
-надати позивачеві оригінали документів (свідоцтво про право власності) на майно, яке було передано в іпотеку по кредитному договору № KU007143 від 06.12.2010 р.;
-стягнути з відповідачів на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000 грн.
       На обґрунтування позовних вимог указав, що на виконанні в Мукачівському МВ ДВС ГТУЮ перебуває виконавчий лист, виданий на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 26.08.2015 р. про стягнення солідарно з МП «Нова» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» 21 003,39 доларів США - основний борг, 4 110,3 доларів США (еквівалентно 445 189,94 грн.)- відсотки, і суму 124 104,17 грн. заборгованості за кредитним договором від 06.12.2010 р. № KU007143.
       Між позивачем і державним виконавцем виник спір щодо розміру заборгованості, сплаченої позивачем на виконання рішення суду. У матеріалах виконавчого провадження є квитанції про сплату боргу за кредитним договором, однак державним виконавцем не взято їх до уваги, так само ці квитанції не визнаються і АТ «Таскомбанк».
       Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2020 р. у задоволені позову відмовлено.
        ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю. Доводить про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права. Узагальнені та доречні доводи апеляційної скарги зводяться до такого:
-позивачем належними та допустимим доказами доведено погашення заборгованості по кредитному договору;
-постанова про закінчення виконавчого провадження може бути винесена виключно на підставі довідки Банку про відсутність заборгованості, яку останній не надає.
       Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
       Суд виходив із того, що  стороною позивача не доведено належними та допустимим доказами ті обставини, на які він посилався у своєму позові. Із наданих представником позивача копій квитанцій про сплату суми кредиту, які досліджувалися судом, та підраховуючи сплачені суми, не вбачається повне погашення суми кредиту, а тільки частково. Крім цього, в судовому засіданні не було встановлено, в чому саме полягає протиправна дія або бездіяльність державного виконавця під час виконання ним судового рішення, а також протиправна дія чи бездіяльність АТ «Таскомбанк» щодо прав позивача як боржника у виконавчому провадженні.
       Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції через його відповідність правильно встановленим обставинам справи, належно оціненим доказам і нормам матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
       Про судове засідання, яке відбулося 25.03.2021 р., сторони були належним чином повідомленні, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, а також повідомленням апелянта в порядку ч.3 ст.240 ЦПК України, у судове засідання сторони не з`явилися. Від представника апелянта 22.03.2021 р. надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі. 
       Судом першої інстанції було встановлено, що згідно з виконавчим листом №303/7705/13-ц, 2/303/1558/15 виданим Мукачівським міськрайонним судом,стягнуто солідарно з МП «Нова» та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕс Банк» суму 21003,39 доларів США (а.с.6).
       Із листа Мукачівського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Закарпатської області №Т-23/09-31 від 20.02.2019 р. слідує, що початковий борг, який підлягав стягненню, складав 623 044,67 грн. Відрахування розпочато з 01.12.2017 р., залишок боргу станом на 01.03.2019 р. складає 617 326,82 грн. (а.с.7).
       Із квитанцій від 05.12.2017 р., 18.12.2017 р., 19.12.2017 р. і 25.01.2018 р. убачається, що платник МП «Нова» ОСОБА_1 сплачував тіло кредиту згідно з договором поруки (а.с.8,9), а згідно з квитанціями від 31.01.2018 р. і 18.04.2018 р. повністю оплатив тіло кредиту та повністю відсотки по кредиту (а.с.10).
       Із листа АТ «Таскомбанк» від 01.07.2019 р. слідує, що за МП «Нова» згідно з кредитним договором № KU007143 від 06.12.2010 р. рахується заборгованість у розмірі 5 840,85 доларів США, 636 060,99 грн. пені та 15 780,27 грн. комісії (а.с.12).
       Інші докази, які були надані позивачем, зокрема: висновок спеціаліста про стан заборгованості за рішенням суду (а.с.56-60); платіжні доручення (а.с.66,67,68); наказ ПАТ «ВіЕс Банк» (а.с.69);квитанції (а.с.70,71,72); квитанції № ПН954227 від 10.02.2020 р. (а.с.83) і №ПН954307 від 10.02.2020 р. (а.с.84); розрахунок загальної заборгованості перед ПАТ «ВіЕс Банк» станом на 15.08.2018 р. (а.с.114-116); рішення Господарського суду Закарпатської області від 20.09.2018 р. (а.с.117-122) та ухвала Мукачівського міськрайонного суду від 27.03.2020 р., яка не набула законної сили (а.с.126-130), суд не брав до уваги, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.78 ЦПК України, такі докази подані з порушення порядку, встановленого законом, тобто позивач подав їх до суду після подання позовної заяви, а також після закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
       Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
       Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
       Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
       Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
       Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 26.08.2015р. по цивільній справі № 303/7705/13-ц було стягнуто з ОСОБА_1 , у тому числі як солідарного боржника - позичальника МП «НОВА», суму 21003,39 доларів США (в т.ч. 16 893 доларів США - основний борг, 4110,39 доларів США - відсотки), яка в гривневому еквіваленті станом на 26.06.2015 р. становить 445 189,94 грн., а також суму 124 104,17 грн. пені (загальна сума у гривневому еквіваленті становить 569 294,11 грн.) заборгованості за кредитним договором від 06.12.2010 р. №КІІ 007143.
       Із матеріалів справи вбачається, що боржником було сплачено в рахунок погашення боргу МП «НОВА» суму розміром 18 360,70 доларів США, з яких 16760,70 дол. погашено борг по тілу кредиту та 1 600, дол. США - погашено проценти.
       Усі ці погашення здійснювались боржником фактично на стадії примусового виконання прийнятого рішення суду про стягнення боргу із чіткою фіксацією заборгованості.
       Повне погашення процентів внесеною сумою 1 600 дол. США не могло відбутись, адже судом стягнуто борг по процентах у розмірі 4110,39 доларів США, яка не є погашеною повністю станом на день звернення до суду з позовом.
       Із матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 10.02.2020 р. через касу АТ «ТАСКОМБАНК» було внесено кошти розміром 49 750 грн. на погашення боргу по кредитному договору № КU07143 від 06.12.2010р. позичальника МП «НОВА», у той час як валюта кредиту - долар США (а.с.83).
       При цьому, АТ «ТАСКОМБАНК» у межах вимог п.3.3. Додаткової угоди №1 від 03.10.2012 р. до Кредитного договору № КU07143 від 06.12.2010р. отримані кошти направив на погашення пені (а.с.91-95).
       Відтак, станом на 11.02.2020 р. борг МП «НОВА» по кредитному договору № КU07143 від 06.12.2010р. становить: - заборгованість за відсотками - 5 499,25 дол. США; - заборгованість по пені - 592 034,78 грн.; - судові витрати - 15 780,27 грн.
       Позивачем жодними належними та допустимим доказами не доведено погашення заборгованості по кредитному договору № КU07143 від 06.12.2010р. перед АТ «ТАСКОМБАНК» у повному обсязі. Банк не заперечує, що позивачем вносилися кошти на погашення заборгованості по кредитному договору, однак таке погашення відбулося частково, і підстав визнавати зобов`язання припиненим не має.
       Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і на їх правильність не впливають.
       Отже, за наслідками розгляду апеляційної скарги та згідно з положеннями ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, оскільки вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
       Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено.
       Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.                                                                         2.Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 03 червня 2020 року залишити без змін.                                                                 3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.                                                                         4.Повне судове рішення складено 05 квітня 2021 р.
Судді: