УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
Київ
справа №591/5177/16-а
адміністративне провадження №Зв/9901/34/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                 Бевзенка В.М., Стародуба О.П., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.06.2019 (головуючий суддя: Коваленко Н.В., судді: Берназюк Я.О., Желєзний І.В.) у справі №591/5177/16-а за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання протиправним і скасування рішення про відмову у перерахунку пенсії, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У вересні 2016 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивачка) звернулася до суду з позовом до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (далі - відповідач), в якому просила:
визнати протиправним і скасувати рішення Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області № 808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку призначеної їй пенсії;
зобов`язати Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01.01.2016 перерахунок пенсії, призначеної позивачці відповідно до статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 у зв`язку із втратою годувальника, у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.02.2016 №18-7зп-16.
Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017, позов задоволено частково:
визнано протиправним і скасовано рішення відповідача №808202 від 15.09.2016 про відмову в перерахунку призначеної позивачці пенсії;
зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити з 01.09.2016 перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до частини шістнадцятої статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру » від 05.11.1991 у зв`язку із втратою годувальника, у розмірі 60% від середньомісячного (чинного) заробітку, зазначеного в довідці прокуратури Сумської області від 23.02.2016         №18-7зп-16.
Постановою Верховного Суду від 12.06.2019 скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 05.04.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 07.06.2017 і ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.
14.01.2020 на адресу касаційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд постанови Верховного Суду від 12.06.2019 за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України (встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане).
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ 
Ухвалою Верховного Суду від 20.01.2020 відкрито провадження за виключними обставинами. 
Відповідач відзиву на заяву позивачки про перегляд судового рішення за виключними обставинами не надав.
Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2021 заяву  ОСОБА_1 призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Суди встановили, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_2 у період з   2 серпня 1976 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 працював в органах прокуратури Сумської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
З 23 вересня 2010 року ОСОБА_1 отримує пенсію за віком.
У зв`язку зі смертю чоловіка для реалізації права на пенсійне забезпечення у вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до пенсійного орагну із заявою про перерахунок пенсії. До заяви була додана довідка прокуратури Сумської області від 23.02.2016 №18-7зп-16 про заробітну плату станом на 1 грудня 2015 року на посаді начальника слідчого управління прокуратури Сумської області, на якій на час смерті працював чоловік.
Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області рішенням № 808202 від 15.09.2016 відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з посиланням на пункт 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213, згідно якого з 1 червня 2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ряду інших законів, а отже з 1 червня 2015 року пенсії в порядку та на умовах, визначених цими законами, не призначаються, раніше призначені пенсії не перераховуються.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивачка звернулася з цим позовом до суду.
ІV. ОЦІНКА СУДІВ
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при перерахунку пенсії має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, Верховний Суд виходив з того, що з 01.12.2015 - дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України «Про прокуратуру» №1697-VІІ, яким по іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням працівників прокуратури, пенсії, призначені за статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих працівників прокуратури.
За висновком Верховного Суду, право на перерахунок пенсії може бути реалізовано позивачем на підставі тих норм, які діють на час виникнення обставин для такого перерахунку з урахуванням часу звернення до відповідного органу. Зважаючи, що на час звернення позивачки за перерахунком розміру пенсії такої підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій як збільшення розміру заробітної плати на законодавчому рівні не встановлено, а Урядом будь-яких умов для перерахунку не визначено, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку. Тому пенсійний орган приймаючи рішення про відмову в перерахунку пенсії діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
V. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД СУДОВОГО РІШЕННЯ ЗА ВИКЛЮЧНИМИ ОБСТАВИНАМИ
Виключність обставин ОСОБА_1 мотивує тим, що Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. За цих обставин позивачка стверджує, що в неї виникло право на перерахунок пенсії, а тому наявні підстави для перегляду постанови суду касаційної інстанції за виключними обставинами.
VІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
В адміністративному судочинстві перегляд судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати обставину (підставу), яка виникла пізніше ухвалення судового рішення. Тобто, перегляд справи у зв`язку з виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням підстав, які виникли після ухвалення судового рішення.
Згідно статті 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є: 1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане; 2) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено судове рішення; 3) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні цієї справи судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
За приписами частин першої, другої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення. Заява про перегляд судових рішень судів апеляційної і касаційної інстанцій з підстав, зазначених у частині 1 цієї статті, якими змінено або скасовано судове рішення, подається до суду тієї інстанції, яким змінено або ухвалено нове судове рішення.
Зі змісту поданої позивачкою до Верховного Суду заяви про перегляд постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2019 за виключними обставинами вбачається, що остання, як на підставу для такого перегляду посилається на ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 № 7-р (ІІ)/2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19), яким було визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Так, Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду розглядав справу №808/1628/18, обставини якої є подібними, та у постанові від 19.02.2021 зазначив:
«(….) положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення «ще не виконане», яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 КАС України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також «розширеного тлумачення» про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14.05.2020, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Аналогічні положення містяться у статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року № 2136-VIII.
Наявність Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення вказаної норми були чинними та підлягали застосуванню.
(…) не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».
Колегія суддів бере до уваги, що виключно об`єднана палата вирішує питання застосування норми права у разі наміру відступити від висновків суду у складі інших колегій суддів.
Зважаючи на вищенаведене, Суд не знаходить підстав для неврахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.
Як вбачається з матеріалів справи, на час виникнення спірних правовідносин, звернення позивачки до суду, розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій, і станом на дату прийняття постанови Верховного Суду від 12.06.2019, положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VІІ зі змінами, діяли в прийнятій редакції і умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Таким чином, з огляду на відсутність ретроспективної дії рішення Конституційного Суду України, яке, на думку заявниці є підставою для перегляду за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.06.2019 та задоволення позовних вимог у цій справі, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.06.2019.
Крім того, постановою Верховного Суду від 12.06.2019, про перегляд якої за виключними обставинами звернулася позивачка, у задоволенні позову відмовлено. Отже, це рішення не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання.
Правова позиція щодо застосування норм права у подібних правовідносин узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №727/5904/16-а та №698/435/16-а.
Відповідно до частини першої статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.
Керуючись статтями 361, 368, 369 КАС України, Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №591/5177/16-а.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                      С. М. Чиркін
                                                                                     В. М. Бевзенко
                                                                                                О. П. Стародуб