ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

12 травня 2021 року                                                                    м. Чернівці
справа № 713/43/21
провадження 822/532/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів : Височанської Н.К., Лисака І.Н.
секретар Скрипка С.В. 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року в цивільні справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без розгляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_3 , просить ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає, що судом порушені норми процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Зазначає, що суд першої інстанції залишаючи без розгляду позовну заяву, безпідставно застосував норму процесуального права, а саме п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України, та не звернув уваги, що позовна заява залишається без розгляду якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
       01.03.2021 року позивачем було подано клопотання про те, що позовні вимоги позивач підтримує та просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, про що свідчить копія заяви з відміткою канцелярії суду про надходження даного клопотання до суду.
       Незважаючи на подане клопотання від 01.03.2021 року, судом 24.03.2021року позов залишено без розгляду. 

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
       Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області відкрито провадження за вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 15.02.2021 року.
Судове засідання призначене на вищезазначену дату не відбулося, у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання та розгляд справи було відкладено на 05.03.2021 року.
01.03.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі та її представника. 
Відповідно до довідки секретаря судового засідання судове засідання 05.03.2021 року не відбулося у зв`язку з хворобою судді, розгляд справи відкладено на 24.03.2021 року.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без розгляду.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12ЦПК України).
Частиною третьою статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. ст. 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, в січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до  ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області відкрито провадження за вказаною позовною заявою, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження на 15.02.2021 року.
Судове засідання призначене на вищезазначену дату не відбулося, у зв`язку із неявкою сторін в судове засідання та розгляд справи було відкладено на 05.03.2021 року.
01.03.2021 року на адресу суду від позивача надійшла заява, в якій вона підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та розглянути справу без її участі та її представника. 
Відповідно до довідки секретаря судового засідання судове засідання 05.03.2021 року не відбулося у зв`язку з хворобою судді, розгляд справи відкладено на 24.03.2021 року.
Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишено без розгляду.
Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судових засідань, повторно, тобто два рази підряд, не з`явилась в судове засідання без поважних причин.
Проте з таким висновком суду колегія суддів в повній мірі не погоджується, зважаючи на наступне.
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України також передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.
Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.
Правове значення в цьому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.
В той же час, вказані норми процесуального законодавства не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду. Однак наведене не стосується випадків, коли позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Тобто оцінка можливості вирішення спору по суті за відсутності представника позивача має обов`язково надаватись судами у разі, якщо позивач не з`явився на виклик суду, однак звернувся з заявою про розгляд цієї справи за його відсутності.
Разом з тим, судом не взято до уваги, що в надісланій заяві від 01 березня 2021 року позивач просить справу розглядати за її відсутності, нею зазначено про підтримання позову в повному обсязі та наполягання на його задоволенні.
Статті 223 та 257 ЦПК України містять імперативний припис про неможливість залишення позову без розгляду за наявності заяви позивача про розгляд справи у його відсутність. При цьому зазначені норми не містять жодних застережень щодо форми і змісту такої заяви.
Отже наявність заяви позивача чи його представника про розгляд справи у його відсутність, незалежно від того, чи було ним зазначено конкретну дату судового засідання, унеможливлює постановлення ухвали про залишення позову цієї особи без розгляду.
З огляду та викладене, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, колегія суддів вважає необґрунтованим, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - постановлену з порушенням норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обгрунтованими. 
Зважаючи на матеріали справи, позивач не відмовлявся в будь-який опосередкований спосіб від своїх позовних вимог і в матеріалах справи відсутні беззаперечні докази про втрату його інтересу до власного позову, а відтак, судом першої інстанції використаний процесуальний засіб у вигляді залишення позовної заяви без розгляду, який не є пропорційним і обмежує права позивача, який мав обґрунтовані сподівання на розгляд справи та постановлення судом першої інстанції рішення по суті спору.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції залишив позовну заяву позивача без розгляду без достатніх правових підстав на це.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції 1950 року, кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 8ст. 8 Закону України « Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду прийнята з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до п.4 ч.1 ст.  379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема порушення норм процесуального права. 
Судом першої інстанції порушені норми процесуального права, що відповідно до зазначеної норми, є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 379, 381, 382 ЦПК України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 24 березня 2021 року скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу направити до Вижницького районного суду Чернівецької області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий                                                 І.Б. Перепелюк 
Судді:                                                          Н.К. Височанська 
                                                               І.Н. Лисак