Постанова
Іменем України
 
02 червня2021 року
м. Київ
 
справа № 718/1499/14-ц
провадження № 61-7249св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі судді Перепелюк І. Б., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») звернулось з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року позов задоволений.
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 762 від 29 березня 2007 року, яка станом на 29 вересня 2016 року складає 62 761,36 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 29 вересня 2016 року становить 1 625 308,53 гривень та включає в себе: заборгованість за кредитом - 28 635,03 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 741 551,15 гривень; заборгованості по відсотках - 22 137,67 доларів США, що становить 573 291,34 гривень; пені за рік - 11 350,02 доларів США, що становить 293 935,18 гривень, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нежиле приміщення вбудоване, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна № 17375552, що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Вирішено питання щодо стягнення судового збору. 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року змінено. 
В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме, на нежиле приміщення, вбудоване, що розташоване по АДРЕСА_1 , шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною - 619 450 гривень.
Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 2 серпня 2017 року в цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що цивільним законодавство оскарження в апеляційному порядку рішення апеляційного суду не передбачено. Повноваження щодо касаційного оскарження рішення апеляційного суду належать виключно Верховному Суду.
Заявником не наведені обґрунтовані причини поважності пропуску строку апеляційного оскарження на рішення суду першої інстанції, які не залежали від волі заявника і дійсно були пов`язані з істотними перешкодами та труднощами, що об`єктивно ускладнювали можливість позивача (заявника) своєчасно звернутися до суду у визначений законом строк або аргументи, які б свідчили про дотримання ним такого строку. Зазначені заявником підстави для поновлення пропущеного строку визнані судом неповажними, інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження апелянтом не надано.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У квітні 2020 року ОСОБА_2 подав касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточнених вимог,  просить скасувати ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції. 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга мотивована тим, що Чернівецький апеляційний суд не прийняв апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду від 02 серпня 2017 року у зв`язку з тим, що повноваження щодо касаційного оскарження рішення апеляційного суду належить виключно Верховному Суду, хоча є ухвала Верховного суду від 07 жовтня 2019 року, в якій зазначено, що дану скаргу на рішення апеляційного суду має розглядати Чернівецький апеляційний суд згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України. ОСОБА_2 не був учасником судового процесу та не брав участі у розгляді справи у суді першої та апеляційної інстанцій, копію рішення отримав 29 серпня 2019 року. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 в частині оскарження рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року у справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Ухвалою Верховного Суду від 18 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 03 липня 2020 року поновлено ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Чернівецького апеляційного суду від 11 березня 2020 року, відкрито касаційне провадження у справі № 718/1499/14-ц, витребувано справу з суду першої інстанції. 
У березні 2021 року справа № 718/1499/14-ц надійшла до Верховного Суду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.  
В ухвалі Верховного Суду від 03 липня 2021 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені  частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження, оскільки касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України (порушення норм процесуального права).  
Позиція Верховного Суду
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області було ухвалено 17 листопада 2016 року.
Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року змінено. 
Апеляційна скарга  ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року подана до апеляційного суду 12 лютого 2020 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки він є власником 1/2 частки спірного нежилого вбудованого приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , однак його не було залучено до розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Про оскаржені судові рішення він дізнався лише тоді, коли Кіцманською державною виконавчою службою було виставлено на торги належне йому та колишній дружини ОСОБА_3 майно. 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 14 лютого 2020 року визнано наведені ОСОБА_2 підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження неповажними, апеляційну скаргу на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
05 березня 2020 року ОСОБА_2 надав до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року. Заява мотивована тим, що він є власником 1/2 частки спірного нежилого вбудованого приміщення, що розташоване по АДРЕСА_1 , однак, його не було залучено до розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій. Про оскаржені судові він рішення дізнався тільки тоді, коли Кіцманською державною виконавчою службою було виставлено на торги належне йому та колишній дружини ОСОБА_3 майно. 29 серпня 2019 року він отримав копії судових рішень. З 09 вересня 2019 року по 24 вересня 2019 року перебував на лікуванні, а тому не мав можливості подати касаційну скаргу у визначений законом строк. Касаційну скаргу надіслав до Верховного Суду 27 вересня 2019 року. Випадково 12 лютого 2020 року від колишньої дружини ОСОБА_1 дізнався про винесену ухвалу Верховного Суду від 07 жовтня 2019 року  про відмову у відкритті касаційного провадження. 
Ухвалою суддіЧернівецького апеляційного суду судової палати з розгляду цивільних справ Перепелюк І. Б. від 11 березня 20 року у відкритті  апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 17 листопада 2016 року, рішення апеляційного суду Чернівецької області від 02 серпня 2017 року в цивільній справі за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 лютого 2021 року у справі № 263/4637/18 (провадження № 14-126цс20) зазначено, що «ЦПК України, у редакції, що була чинною до 15 грудня 2017 року, передбачав вирішення питання про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі, залишення апеляційної скарги без руху або повернення скарги суддею-доповідачем одноособово, про що було чітко вказано у частині п`ятій статті 297 цього кодексу. ЦПК України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, регулює означене питання по-іншому:
Апеляційна скарга реєструється у день її надходження до суду апеляційної інстанції та не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу, визначеному в порядку, встановленому статтею 33 цього кодексу. До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього кодексу, застосовуються положення його статті 185 (частини перша та друга статті 357 ЦПК України. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього кодексу (частини третя та четверта статті 357 ЦПК України)…Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України). Отже, з 15 грудня 2017 року ЦПК України не передбачає постановлення ухвал про відкриття або відмову у відкритті апеляційного провадження у справі чи повернення апеляційної скарги суддею-доповідачем одноособово.
За змістом частини шостої статті 357 ЦПК України на стадії відкриття апеляційного провадження суддя-доповідач одноособово може вирішити лише питання залишення апеляційної скарги без руху. Питання щодо повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті та відкриття апеляційного провадження вирішує суд апеляційної інстанції. Його склад визначений у частині третій статті 34 ЦПК України, що міститься у Главі 3 розділу І «Загальні положення» ЦПК України. Згідно з приписом вказаної частини перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснює колегія суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що, регламентуючи порядок вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, закон невипадково розмежував процесуальні питання, які під час перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції вирішує суддя-доповідач, та ті, які вирішує суд апеляційної інстанції. Ухвала про залишення апеляційної скарги без руху спрямована на усунення її недоліків щодо форми та змісту. Ця ухвала не перешкоджає доступу особі до суду, адже після виправлення у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги особа може розраховувати на те, що суд відкриє апеляційне провадження. Натомість, ухвали про повернення апеляційної скарги та про відмову у відкритті апеляційного провадження створюють таку перешкоду і зумовлюють необхідність докласти додаткові зусилля для оскарження судового рішення суду першої інстанції. Тому постановлення таких ухвал вимагає від суду апеляційної інстанції особливої ретельності, що досягається, зокрема, шляхом розгляду означених питань не одноособово суддею-доповідачем, а колегією апеляційного суду у складі трьох суддів. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вправі розраховувати на те, що вказані питання розгляне колегіальний склад апеляційного суду, який передбачений частиною третьою статті 34 ЦПК України для перегляду в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції. А такий перегляд регламентований у Главі І «Апеляційне провадження» розділу V «Перегляд судових рішень» ЦПК України.
З урахуванням наведеного й обставин цієї справи, Велика Палата Верховного вважає, що слова «суд апеляційної інстанції», вжиті у частинах першій і другій статті 358 ЦПК України, треба розуміти як колегію суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів у світлі загальних положень ЦПК України щодо складу суду, який здійснює перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції (частина третя статті 34 ЦПК України)».
Таким чином, суд апеляційної інстанції помилково постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово. 
Оскільки колегія суддів встановила, що суд апеляційної інстанції помилково постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження одноособово, поважність наведених представником відповідача підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження має оцінити суд апеляційної інстанції у складі колегії суддів у складі трьох суддів. Тому колегія суддів відповідні доводи касаційної скарги не оцінює.
Висновки Верховного Суду
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
Судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду (пункт 1 частини першої статті 411 ЦПК України).
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржену ухвалу скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року скасувати.
Справу № 718/1499/14-ц направити до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Чернігівського апеляційного суду від 11 березня 2020 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                    В. І. Крат
 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко 
 
                                                                                                             І. О. Дундар
 
                                                                                      Є. В. Краснощоков                                                 
                                                                                                             М. Ю. Тітов